Jom kippúr
- For å lese om krigen med samme navn, se jom kippur-krigen.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/Maurycy_Gottlieb_-_Jews_Praying_in_the_Synagogue_on_Yom_Kippur.jpg/250px-Maurycy_Gottlieb_-_Jews_Praying_in_the_Synagogue_on_Yom_Kippur.jpg)
Kippúr, eller jom kippúr, er den jødiske forsoningsdagen, som faller på den tiende dagen av måneden tisjré. Etter den verdslige kalenderen havner kippúr en dag mellom 15. september og 14. oktober. I 2010 falt kippúr på 18. september – det vil si fra 17. september ved solnedgang til 18. september etter solnedgang. I 2011 falt kippúr på 8. oktober – det vil si fra 7. oktober ved solnedgang til 8. oktober etter solnedgang.
Kippúr er en full fastedag, og alle jøder over 12/13 års alder som har helse til det, er pålagt å faste fra solnedgang på kippúr-aftenen til det er mørkt etter selve kippúr-dagen — det vil si rundt 24 timer. I denne perioden spiser man ingen ting og man drikker ikke noe annet, enn hva som er strengt nødvendig av helsemessige årsaker.
Rituale
[rediger | rediger kilde]Den mest omfangsrike skildring av oldtidens markering av Jom kippur er i Tredje Mosebok.
Bønneritualet for kippúr inneholder flere karakteristiske elementer:
- En bruker tallét (bønnesjal) under kveldsgudstjenesten. Dette er den eneste kveldsgudstjenesten i hele det jødiske året at alle hovedretninger av jødedommen er enige om at dette er pålagt. Grunnen til påbudet er at alle gudstjenestene i løpet av hele kippúr er å regne som én sammenhengende gudstjeneste.
- Kol nidré (arameisk for «Alle løfter» etter bønnens åpningsord; på askenasisk: Kol nidré; italiensk kol-nedarím) er en bønn om at løfter man gjorde sitt beste for å holde, men ikke greide å leve opp til, ikke må bli holdt mot en, og likeledes at løfter man ble tvunget til å avlegge (slik som, f.eks. under Den spanske inkvisisjonen) ikke må bli holdt mot en. (I askenasisk jødedom er denne bønnen endret til å gjelde det kommende året isteden.)[trenger referanse] På 1800-tallet var det krefter i vesteuropeisk jødedom som arbeidet for å fjerne denne bønnen som del av ritualet.[1][2]
- En blåser i sjofár (bukkehorn) én gang på slutten av dagen for å markere at jom kippúr er over.
- Under amidáen legger man blant annet til bønnen selihót.
- I tillegg til de vanlige gudstjenestene har man gudstjenestene Musáf og Neilá.
- En legger til Abodá-avsnittet, som forteller om gudstjenesten i Tempelet i Jerusalem på denne dagen.
- En legger til en minnebønn — kalt Hasjkabá (eller Rogativa) av sefardím og Yiskor blant askenasím.