Nedenæs prosti
Nedenæs prosti (Nedenæs Provsti, norrønt: Nedenes prófastdœmi), er et tidligere prosti i Agder bispedømme.[1]
Prostiet har sin opprinnelse i katolsk tid og antas å ha forblitt relativt uendret fra sen middelalder, gjennom reformasjonen og inntil bydannelsene utover på 1800-tallet. Ved kgl.res. av 11. januar 1826 ble det gjennomført en omfattende omorganisering av prosti og prestegjeld i Christiansand stift, gjeldende fra 1. mars 1826. Dette innebar også innebar at Nedenæs Provsti ble delt to, henholdvis Østre og Vestre Nedenæs Provstier:[2]
Kongelig Resolution, meddeelt Biskoppen over Christiansands Stift den 24de [Januar 1826] fra Departementet for Kirke- og Undervisnings-Væsenet, hvorved bestemmes: 1) At Nedenæs Provsti i Christiansands Stift deles i Østre og Vestre Nedenæs Provsti. 2) At Tveds og Øvrebøe Præstegjelde henlægges fra Mandals Provsti, det første til Vestre Nedenæs, og det sidste til Raabøigdelaugets Provsti, samt at Bjellands Præstegjeld henlægges fra Lister til Mandals Provsti. 3) At disse Forandringer regnes fra 1st Marts 1826, samt 4) At som en Følge deraf fra bemeldte Tid A) Østre Nedenæs Prosti bestaaer af 1. Gjerrestad, 2. Østerriisøer, 3. Dybvaag, 4. Holt og 5. Omblie Præstegjelde. B) Vestre Nedenæs Provsti af: 1. Arendal, 2. Østre Moland, 3. Øiestad, 4. Hommedal, 5. Vestre Moland og 6. Tveds Præstegjelde. C) Raabøigdelaugets Provsti af: 1. Evje, 2. Bygland, 3. Valle og 4. Øvrebøe Præstegjelde, samt D) Mandals Provsti af: 1. Mandals, 2. Holme, 3. Søgne og 4. Bjellands Præstegjelde.
![]()
Nedenes Prouistij (ca 1620)
redigerNedenæs Provsti 1826
redigerTil Østre Nedenæs:
Til Vestre Nedenæs:
Referanser
rediger- ^ Historisk-geographisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (Noregsveldi) i Middelalderen. Trykt hos Carl C. Werner & Co. i ... 1849.
- ^ Love, Anordninger, Kundgjørelser, aabne Breve, Resolutioner m.m., der vedkomme Kongeriget Norges Lovgivning og offentlige Bestyrelse, I tidsfølgende Orden og udtogsviis samlede og udgivne. Trykt paa Udgiverens Forlag hos Chr. Grøndahl. 1829. s. 11-12.