Gunder Bengtsson
Gunder Arne B. Bengtsson (født 2. februar 1946[2] i Torsby i Sverige, død 2. august 2019[3]) var en svensk fotballtrener. Han trente blant annet Vålerenga Fotball til to seriegull og vant UEFA-cupen med IFK Göteborg.
Gunder Bengtsson | |||
---|---|---|---|
Født | Arne Bernt Gunder Bengtsson 2. feb. 1946 ![]() Torsby | ||
Død | 2. aug. 2019[1]![]() Härjedalen kommune | ||
Beskjeftigelse | Fotballspiller, fotballtrener ![]() | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Posisjon | Fotballtrener | ||
Trenerkarriere | |||
År |
Klubber |
||
–1982 1982 1983–1984 1985 1985–1987 1988–1989 1989–1991 1992–1996 1996 1997 2001–2003 |
IFK Göteborg (ass.) IFK Göteborg Vålerenga CD Nacional IFK Göteborg Panathinaikos FC Feyenoord Örgryte PAOK Saloniki Apollon Limassol Molde |
Karriere
redigerBengtsson startet sin karriere som assistent under Sven-Göran Eriksson i IFK Göteborg. I 1982, etter at Eriksson vant UEFA-cupen 1981–82 og forlot klubben til fordel for Benfica, ble Bengtsson hovedtrener i noen få måneder.
Etter dette ble han trener for Vålerenga Fotball, som han ledet til to strake seriegull i 1983 og 1984. Han tok også klubben til cupfinalen i 1983, hvor den tapte mot Moss Fotballklubb. I 1983 tapte klubben kun én kamp før seriegullet var sikret i fjerde siste serierunde.
Etter å ha sluttet i Vålerenga ble han sjef for den portugisiske klubben CD Nacional. Her ble han sparket etter noen få måneder. I perioden 1985–1987 var han igjen trener for IFK Göteborg. I sin siste sesong her vant han UEFA-cupen som andre og inntil da siste svenske etter Sven-Göran Eriksson.
Etter dette overtok han den greske klubben Panathinaikos FC, hvor han var hovedtrener i sesongen 1988–1989.
I desember 1989 ble han ansatt som hovedtrener i nederlandske Feyenoord, ved siden av juniortreneren Pim Verbeek. I hans første sesong i Nederland ble laget nummer 11. Andre sesong i klubben fortsatte med svake resultater. I mars ble han, sammen med Verbeek, sparket, og ble erstattet av Wim Jansen.
I perioden 1992–1996 var han trener i Sverige igjen, denne gangen for Örgryte IS.
Bengtssons neste klubber var greske PAOK Saloniki i 1996 og kypriotiske Apollon Limassol i 1997.
Molde
redigerI 2001 flyttet han til Norge igjen for å trene Molde Fotballklubb. I sin første sesong misset laget i siste serierunde og ble nummer fem. Dermed rotet laget bort en sikker UEFA-cupplassering.[trenger referanse] Året etter fulgte laget Rosenborg til døren[hvilken?] i serien, men endte til slutt på andreplass seks poeng bak Rosenborg. Molde hadde dårlig uttelling i cupen under Bengtsson.[trenger referanse] I 2001 hadde laget tapt mot Bryne Fotballklubb i tredje runde, og i 2002 tapte de mot 2.-divisjonslaget Hødd i en tidlig runde.
Foran 2003-sesongen ønsket han to nye forsvarspillere for å komplementere stallen for å kunne fortsette jakten på Rosenborg. Men økonomien var ikke god nok i Molde, som fikk en elendig åpning på sesongen.[trenger referanse] På de seks første kampene hadde laget kun en 4–0-seier over Lillestrøm Sportsklubb, to uavgjorte, og tre tap, blant annet mot bunnlag som Bryne og Bodø/Glimt. Etter tapet mot Bryne fikk Bengtsson sparken og ble erstattet av Odd Berg.
Bengtsson hadde brakt med seg flere svenske spillere og trenere til klubben. Den tidligere SK Brann-treneren Karl Gunnar Björklund var assistenttrener. Svenske spillere som Eddie Gustafsson og Tobias Carlsson var sentrale. Også flere islandske spillere kom inn i klubben.
Referanser
rediger- ^ «Tidligere Vålerenga- og Molde-trener Gunder Bengtsson er død»[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Skattelistene 2001: Gunder Arne B. Bengtsson». Ságat. Besøkt 25. november 2011.
- ^ «Tidligere Vålerenga- og Molde-trener Gunder Bengtsson er død». Nettavisen sport. 3. august 2019. Besøkt 3. august 2019. «Sønnen til den tidligere fotballtreneren bekrefter dødsfallet overfor Göteborgs-Posten. Den svenske avisen skriver at Bengtsson sovnet stille inn fredag, etter lengre tids sykdom.»
Eksterne lenker
rediger- (en) Gunder Bengtsson – Transfermarkt
- (en) Gunder Bengtsson – WorldFootball.net
- (en) Gunder Bengtsson – FootballDatabase.eu