Aurland prestegjeld
Aurland prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Indre Sogn prosti. Det omfattet sogn i Aurland kommune i Sogn og Fjordane fylke, og hovedkirken var Vangen kirke.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Vangen_kirke%2C_Aurland%2C_exterior%2C_July_2009-4.jpg/250px-Vangen_kirke%2C_Aurland%2C_exterior%2C_July_2009-4.jpg)
Aurlands kirkesogn er nå en del av Aurland kirkelige fellesråd, og underlagt Sogn prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
Historikk
redigerRyggjar sókn[1] (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.[2] Aurland prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden,[3] og besto fra denne tiden av hovedsognet Vangen med Flåm og Undredal annekssogn.[4]
Urland prestegjeld dannet grunnlaget for Urland formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.[5]
Ved kgl.res. av 13. juli 1855 ble Undredal sogn delt i to ved at Nærøy ble skilt ut som eget kirkesogn.[1]
Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.[6]
Kirkesogn
redigerPrestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:[7]
Referanser
rediger- ^ Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden. Malling. s. 88.
- ^ Hole, Ivar (1950). Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år. s. 18-19.
- ^ Prestegjeld og sogn i Sogn og Fjordane, arkivverket.no
- ^ Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
- ^ Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». Regjeringen.no (norsk). Besøkt 5. mars 2023.
- ^ «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». docplayer.me. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.