Retorika
Retorika (grieķu: ῥητορικός, rhētorikós — ‘publiska runāšana’) ir humanitārā zinātne, kurā apskata oratora mākslas teoriju un praksi.[1][2] Retorika radās Senajā Grieķijā. Ievērojamākie antīkās pasaules retorikas teorētiķi bija Aristotelis, Cicerons un Kvintiliāns.[1] Retorika ir arī satura izklāsts ārēji izskaistinātā valodiskā formā bez tās dziļāka pamatojuma, mērķtiecīguma.[2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/48/D%C3%A9mosth%C3%A8ne_s%27exer%C3%A7ant_%C3%A0_la_parole_%281870%29_by_Jean-Jules-Antoine_Lecomte_du_Nou%C3%BF.jpg/200px-D%C3%A9mosth%C3%A8ne_s%27exer%C3%A7ant_%C3%A0_la_parole_%281870%29_by_Jean-Jules-Antoine_Lecomte_du_Nou%C3%BF.jpg)
Atsauces
labot šo sadaļu- ↑ 1,0 1,1 Latvijas padomju enciklopēdija. 8. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 353. lpp.
- ↑ 2,0 2,1 «Retorika» (latviski). tezaurs.lv. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-03-05. Skatīts: 2012-09-22.
Šis ar valodniecību saistītais raksts ir nepilnīgs. Jūs varat dot savu ieguldījumu Vikipēdijā, papildinot to. |
Šis ar filozofiju saistītais raksts ir nepilnīgs. Jūs varat dot savu ieguldījumu Vikipēdijā, papildinot to. |