Kizliaras
Kizliaras (rus. Кизляр, av. Гъизляр, БагIаршагьар) – miestas Rusijoje, šiauriniame Dagestane, prie Tereko deltos; rajono centras. Geležinkelio stotis, plentai į Chasavjurtą, Astrachanę, Krainovką. Tradicinio vyno gamybos ir vynmedžių auginimo krašto centras. Maisto (tame tarpe vyno, konjako gamybos), elektrotechnikos pramonė. Veikia krašto muziejus, Petro Bagrationo namas-muziejus[1], keleto universitetų padaliniai.
Kizliaras Кизляр | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Laiko juosta: (UTC+3) | |
Valstybė | ![]() |
Respublika | ![]() |
Įkūrimo data | 1735 m. |
Gyventojų | 48 237 |
Plotas | 32 km² |
Tankumas | 1 507 žm./km² |
Altitudė | −5 m |
![]() |
Kizliaras |
Kizliare gyvena daugiausia rusai, avarai, darginai, kumykai, lezginai.
Istorija
redaguotiVietovė gyvenama nuo seno. 1735 m. rusai Kizliare pradėjo statyti tvirtovę. Ji tapo svarbiu kariniu ir prekybiniu atramos tašku rusams užkariaujant Kaukazą ir veržiantis į Viduriniuosius Rytus. 1785 m. tapo miestu. Kizliare apsigyveno armėnai, gruzinai, osetinai, kiti Kaukazo krikščionys. Nuo XIX a. suklestėjo kaip vyno ir konjako, šilko gamybos, žvejybos centras.
Šaltiniai
redaguoti- ↑ Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 209