Abidžanas
Abidžanas (pranc. Abidjan) – miestas pietryčių Dramblio Kaulo Krante prie Gvinėjos įlankos; buvusi sostinė. Tai didžiausias miestas ir uostas šalyje. 3,68 mln. gyventojų (2005). Pastatytas ant keleto pusiasalių ir salų, sujungtų tiltais Ebrijė (Ébrié) lagūnoje. Šiuolaikiškas uostas atidarytas 1950 metais, kai buvo perkastas Vridi kanalas, jungiantis užutėkyje esančią gana gilią lagūną su Gvinėjos įlanka ir Atlanto vandenynu. Eksportuojama kakava, kava, bananai, ananasai, mediena, palmių ir žuvų produktai. Nuo 1960 m. plačiai išvystyta gamybos pramonė – tekstilės, metalo, aprangos, maisto produktų, plastmasės, gumos, naftos; automobilių ir radijo surinkimas. Vis platėja turizmo sektorius. Iš Abidžano po visą šalį išeina dideli keliai, jame baigiasi Abidžano-Nigerio geležinkelis, išsišakojantis ir į Burkina Fasą.
Abidžanas pranc. Abidjan | |
---|---|
![]() | |
Laiko juosta: (UTC+0) | |
Valstybė | ![]() |
Regionas | Laguno |
Departamentas | Abidžanas departamentas |
Apkrities gubernatorius | Pierre Djédji Amondji |
Gyventojų | 2 900 000 |
Plotas | 179 km² |
Tankumas | 16 201 žm./km² |
![]() |
Abidžanas |
Miestas yra gana patrauklus, su modernia atmosfera, daug parkų ir plačių bulvarų. Kokodi (Cocody) rajone yra gyvenamieji kvartalai, Trešvilyje (Treichville; Mažojo Basamo saloje, Petit-Bassam) yra didžiulis turgus. Abidžane yra 1958 m. įkurtas Dramblio Kaulo Kranto valstybinis universitetas, keletas technikos koledžų, bibliotekų. Nacionaliniame muziejuje yra daug šalies meno kūrinių. Į šiaurę nuo miesto yra miškingas Banko (Banco) nacionalinis parkas.
Istorija
Abidžaną XIX a. įkūrė prancūzų kolonizatoriai. 1904 m. pabaigus tiesti geležinkelį, tai buvo mažas kaimas be jokių uosto įrengimų. 1934 m. jis pakeitė Bingervilį kaip Prancūzijos Dramblio Kaulo Kranto kolonijos centrą, o 1960 m. gavus nepriklausomybę tapo valstybės sostine. Nors 1983 m. oficialia šalies sostine paskelbtas Jamusukras, tačiau Abidžanas vis dar išlieka šalies kultūros ir verslo centru, faktine šalies sostine.