Liánok
A liánok lágy- vagy fás szárú, kúszó és kapaszkodó növények, amelyeknek a gyökérzete a talajban van, leveles, virágos száruk azonban más tárgyat (növényt, sziklát stb.) használ fel támaszul, hogy minél magasabbra nőjön fel a kellő mennyiségű fény megszerzésére. A felfutás a legkülönbözőbb módon történhet.
Élőhelyük
[szerkesztés]Főleg a trópusi égövön gyakoriak. Az őserdőkben gyakran úgy ellepik a fák között üresen maradt teret, hogy szövedékük szinte áthatolhatatlan. A mérsékelt égöv felé számuk és jelentőségük egyre fogy.[1] Hazánkban például a szőlő [1], borostyán, komló tekinthető liánnak. A sarkvidéken és a fátlan havasokon liánok nem élnek.[1]
A trópusi esőerdőkben karvastagságú vagy feltűnően hosszú szárú liánok is nagy számmal élnek, s valóságos függőhidakat vonnak a fatörzsek és a fakoronák között, melyek gyakran virágokkal ékesek és rajtuk majmok és madarak élnek.[1] Az erősebb, csavarodó szárú liánok könnyen a támasztónövény pusztulását okozhatják. Száruk ugyanis fiatal korban fogja körül a szintén fiatal támasztónövényt, később azonban megerősödik és tágulásra már nem képes, minél fogva a támasztónövény szárára, mely évről évre vastagodik, egyre szorosabban feszül, végül pedig nem ritkán meg is öli azt a szorítás következtében. Ha az elpusztult támasztónövény elkorhad, a lián magában marad a helyén.[1]
Típusaik
[szerkesztés]Találunk olyan fajokat, amelyek már határozottan differenciált kapaszkodószervekkel, például tüskékkel, tövisekkel vagy horgokkal rendelkeznek. Az az akácféle például, amelyet gyakran találunk a sűrű afrikai erdőségekben, egy vékony lián. Szárát tüskék borítják: tehát mindenbe belekapaszkodik. Ugyanez vonatkozik a kúszópálmákra.[2] Hosszú ostorindáik valóságos kis szigonyokban végződnek. Végül, még mindig ebben a csoportban, bizonyos liánokat „ingerelhetőknek” mondanak: rövid ágféléik vannak. Ezek az ágacskák a legcsekélyebb érintésre körültekerednek az útjukba akadt száron vagy faágon. De ezek a növények még hordoztatják magukat.[2]
Már aktívabbak, klasszikusabban „liánok” a borscserjék, ezek a kis liánok. Parányi kapaszkodógyökerek sokaságával kapaszkodnak a fatörzsbe. A kapaszkodógyökerek olyan tapadószervek, amelyeket a vaníliacserjéknél is megtalálunk.[2]
Ezután következnek az „igazi” liánnak mondható növények. Ezeknél maga a szár tekeredik körül a fatörzseken, „futó”-liánok, vagy pedig specializálódott kacsokkal rendelkező liánok ezek.[2]
Vannak:
- fűnemű liánok:
- vaníliaformák (Vanilloideae),
- tökfélék (Cucurbitaceae)
- borsfélék (Piperaceae);
- fásodó szárúakra példák:
- rattanpálma (Calamus spp.),
- orchideafa (Bauhinia spp.),
- meténgfélék (Apocynaceae)
Példák
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Lianas.jpg/220px-Lianas.jpg)
Növénycsaládok és nemzetségek, amelyek liánfajokat tartalmaznak:
- Gnetophyta
- Acanthaceae
- Mendoncia
- Thunbergia, mint pl. T. grandiflora és a T. mysorensis
- Ancistrocladaceae
- Annonaceae
- Apocynaceae
- Arecaceae
- Araceae
- Pothos, pl. P. lancifolius
- Aristolochiaceae
- Bignoniaceae
- Capparaceae
- Connaraceae
- Dilleniaceae
- Dioscoreaceae
- Dioscorea, pl. D. sylvatica
- Fabaceae
- Flagellariaceae
- Loganiaceae
- Strychnos, pl. S. axillaris
- Nepenthaceae
- Oleaceae
- Polygalaceae
- Moutabea, pl. M. aculeata
- Sapindaceae
- Rhamnaceae
- Rubiaceae
- Rutaceae
- Schlegeliaceae
- Smilacaceae
- Vitaceae
Jegyzetek
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- Tolnai Új Világlexikona 10. (Budapest, 1928): liánok
- Univerzum, 1962 / 11. szám - 69.: Az egyenlítői zöld pokol
- Uj Lexikon 4. (Budapest, 1936): Liánok
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Liana című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
[szerkesztés]- 'Vines and Lianas' by Rhett Butler, at http://rainforests.mongabay.com/0406.htm