פול יאנג
![]() | |
פול יאנג, 2017 | |
לידה |
17 בינואר 1956 (בן 68) לוטון, הממלכה המאוחדת ![]() |
---|---|
שם לידה |
Paul Antony Young ![]() |
מוקד פעילות |
הממלכה המאוחדת ![]() |
תקופת הפעילות |
מ-1978 ![]() |
מקום לימודים |
אימפריאל קולג', Ashcroft High School, Wolmer's Schools ![]() |
סוגה | פופ רוק • גל חדש • בלו-אייד סול |
סוג קול |
טנור ![]() |
שפה מועדפת |
אנגלית ![]() |
כלי נגינה |
גיטרה ![]() |
חברת תקליטים |
קולומביה רקורדס ![]() |
מספר צאצאים |
3 ![]() |
www | |
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/Paul_Young_by_Zoran_Veselinovic.jpg/220px-Paul_Young_by_Zoran_Veselinovic.jpg)
פול אנטוני יאנג (באנגלית: Paul Antony Young; נולד ב-17 בינואר 1956) הוא זמר ומוזיקאי אנגלי.
יאנג נולד בעיר לוטון שמצפון ללונדון, וכנער שיחק כדורגל וניגן בגיטרה בס. בשנות ה-70 הצטרף להרכב ה"סטריטבאנד", שזכור בעיקר הודות להצלחת השיר ההומוריסטי "Toast". ב-1979 התפרקה הלהקה, ויאנג ייסד את ההרכב "Q-Tips", שביסס את הצלחתו בעיקר על הופעות חיות ברחבי אירופה, ללא להיטים שהצליחו בבריטניה.
בעקבות פירוק ההרכב ב-1982, הוחתם יאנג על אלבום סולו באולפני CBS. לאחר כישלון שני הסינגלים הראשונים שהוציא, זכה הסינגל השלישי שלו, "(Wherever I Lay My Hat (That's My Home", להצלחה רבה. השיר הוא גרסת כיסוי לשיר של מרווין גיי. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ב-1983, וב-1992 נכלל בפסקול הסרט "החברים של פיטר".
סינגלים נוספים של יאנג שזכו להצלחה באירופה הם "Come Back and Stay" ו-"Love of the Common People", ובעקבותיהם הצליח גם אלבומו "No Parlez".
ב-1984 שר יאנג את השורה הראשונה והשורה האחרונה בסינגל הבאנד אייד, "Do They Know It's Christmas?", פרויקט שבו השתתף לצד מיטב אמני המוזיקה בבריטניה ובאירלנד. בתקופה זו הקליט גם את אלבומו השני, "The Secret of Association". ב-1985 כבש את מצעדי המוזיקה בארצות הברית עם גרסתו לשיר "Everytime You Go Away" של Hall & Oates.
ב-1990 הוציא את גרסת הכיסוי המצליחה לשיר "Oh Girl". בשנה זו גם הוציא את אלבום השירים הגדולים שלו, "From Time To Time - The Singles Collection". בשנת 1991 זכה ללהיט עולמי נוסף, "Senza una Donna", שיר שהקליט ביחד עם Zucchero. בשנות ה-90 המשיך להוציא גרסאות כיסוי לשירים שונים ולהופיע באירועים משמעותיים. ב-1993 איחד מחדש את ההרכב "Q-Tips" לסדרת הופעות קצרה.
בעשורים הראשונים של המאה ה-21 ממשיך יאנג להופיע ברחבי העולם, לעיתים בהופעות של הרכב הטקס-מקס "Los Pacaminos". ב-2006 גם הופיע במספר תוכניות בישול בריטיות בטלוויזיה.
בינואר 2009 הגיע יאנג לשלוש הופעות בישראל. בספטמבר 2010 ובמאי 2017 הוא שב והופיע בארץ[1][2].
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של פול יאנג
פול יאנג, ברשת החברתית פייסבוק
פול יאנג, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
פול יאנג, ברשת החברתית אינסטגרם
פול יאנג, סרטונים בערוץ היוטיוב
פול יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
פול יאנג, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
פול יאנג, באתר ספוטיפיי
פול יאנג, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
פול יאנג, באתר Last.fm (באנגלית)
פול יאנג, באתר AllMusic (באנגלית)
פול יאנג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
פול יאנג, באתר דיזר
פול יאנג, באתר Discogs (באנגלית)
פול יאנג, באתר Songkick (באנגלית)
- פול יאנג, באתר Genius
- פול יאנג, באתר SecondHandSongs
פול יאנג, באתר בילבורד (באנגלית)
פול יאנג, באתר טיידל (באנגלית)
פול יאנג, באתר אמזון מיוזיק
- אילת יגיל, "לא חשבתי שאעשה מוזיקה כל כך הרבה זמן", באתר ynet, 28 בינואר 2009
- אילת יגיל, הקול דבש, באתר ynet, 30 בינואר 2009
- גורדון ליש, פולניה זה כאן: פול יאנג בהופעה, nrg, 30 בינואר 2009
- ערן סויסה, יאנג חסר מנוח: ריאיון עם פול יאנג, nrg, 7 בספטמבר 2010
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ערן סויסה, יאנג חסר מנוח: ריאיון עם פול יאנג, nrg, 7 בספטמבר 2010.
- ^ דוד רוזנטל, פול יאנג הופיע בתל אביב: למרות האנרגיות שלו, הקהל לא מיהר להיפתח, באתר וואלה, 22 במאי 2017
פרס המוזיקה הבריטית לתגלית השנה | |
---|---|
|
פרס המוזיקה הבריטית לזמר הטוב ביותר | |
---|---|
|