חזרן
![]() | |
---|---|
![]() | |
מיון מדעי | |
ממלכה: | צומח |
מערכה: | בעלי פרחים |
מחלקה: | חד פסיגיים |
סדרה: | דגנאים |
משפחה: | דגניים |
תת־משפחה: | חזרניים |
שם מדעי | |
![]() Luerssen, 1893 | |
תחום תפוצה | |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Phyllostachys_edulis.jpg/220px-Phyllostachys_edulis.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Walking_in_the_shade.jpg/220px-Walking_in_the_shade.jpg)
חִזְרָן – מארמית תלמודית[1], או בַּמְבּוּק (Bambusoideae), הוא שם כולל לתת-משפחה של צמחים ירוקי-עד רב-שנתיים במשפחת הדגניים. כמה מסוגי החזרן הם ענקיים, ומהווים את סוגי הדגנים הגדולים ביותר.
ישנם כ-1,400 מינים שונים של חזרן. החזרן נפוץ בסוגי אקלים שונים, מהרים קרים ועד אזורים טרופיים חמים. ניתן למצוא סוגי חזרן בצפון-מזרח אסיה (בקו הרוחב 50 צפון, בסחאלין), בדרום ובמזרח אסיה ממערב להימלאיה, בדרום ובמערב אוסטרליה, מדרום לסהרה באפריקה, ובאמריקה מדרום-מזרח ארצות הברית ודרומה משם, עד לדרומה של צ'ילה.
מקור שם המילה במבוק הוא בשפות המלאית והאינדונזית.
ביולוגיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]גובה גזעי החזרן משתנה בין המינים השונים ונע בין סנטימטרים ספורים ועד ל-40 מטר. קוטר הגזע נע בין מילימטר בודד ל-30 סנטימטר. צימוח החזרן מתחלק למספר שלבים: בשלב הראשון צומח הנצר למלוא גובהו, הנצרים הם בעלי מפרקים וכל מפרק נושא עלה יחיד שמתנוון ונושר בסוף גידול הנצר במקביל לתהליך התפצלות מהנצר. בשלב השני לאחר סיום התפתחות הנצר מתחילים להתפצל ענפים מבסיס העלה היחיד שנמצא בכל מפרק, מבסיס עלה כזה יכולים להתפצל ענף אחד או יותר, בחלק ממיני החזרן גם הענפים גדלים בשלב הראשון למלוא אורכם ואחר כך חוזרים ומתפצלים לענפים נוספים מבסיסי העלים שלהם. החזרן יכול להיות גדול מאוד, בניגוד למרבית הצמחים ממשפחת הדשא.
נצר חזרן יחיד, בעל מערכת שורשים מבוססת, מגיע בדרך-כלל לגובהו המלא בתוך כחודשיים. לאחר מכן מתפתחים הענפים הצדדיים.
החזרן מגיע לגובהו המלא בתהליך התפתחות שאורך כ-6 שנים ובמהלכן בכל עונת יציאת נצרים יגדלו נצרים לגובה רב יותר מבעונות הקודמות. לעץ בוגר מתרחשת פריחת החזרן.
החזרן מתחלק באופן גס לשתי משפחות: חד בדיים ורב בדיים. החזרן החד בדי שולח שורשים ארוכים ומוציא נצרים חדשים במרחק מצמח האם ואילו הרב בדיים גדלים בצורה מקובצת ומוציאים נצרים חדשים בסמוך לצמח האם.
חלק ממיני החזרן פורחים לעיתים נדירות. המין Phyllostachys bambusoides הוא בעל מחזור הפריחה האיטי ביותר – כ-130 שנה. כשמינים מעוטי-פריחה אלה פורחים, הצמח עשוי למות; וכל הפרטים מאותו המין פורחים בו-זמנית באזור גאוגרפי גדול. משערים כי זהו מנגנון הגנה כנגד חיות הניזונות מזרע החזרן, כדי שלא יוכלו להסתמך על אספקה קבועה.
החזרן הוא מהצמחים מהירי הגדילה שבעולם. קיימים מקרים מתועדים של צמיחה של מטר שלם ביממה ויש טענה שבמינים מסוימים ניתן לראות בעין את גדילת הצמח[2].
חזרן הוא מזונה העיקרי של הפנדה הענקית בסין.
שימושים
[עריכת קוד מקור | עריכה]נבטי החזרן אכילים, ובאזורים מסוימים בעולם ניתן לרוכשם בחנויות כשהם חתוכים באופנים שונים. עם זאת, הנבטים של מספר מינים מכילים רעלים שיש לסנן, או לנטרל בהרתחה, בטרם ניתן לאוכלם.
קני החזרן חזקים מאוד, ומשמשים לבניית בתים (באקלים טרופי), גדרות, גשרים, פיגומים, מקלות הליכה, ריהוט, צעצועים ועוד. החזרן אף משמש להכנת מספר כלי נגינה, כמו חלילי היוקובואה וקומבואה היפנים.
-
גשר חזרן, קמבודיה
-
אופניים מחזרן בשנת 1896
-
מבריח איילים עשוי חזרן
-
סלי חזרן, סין
-
כלי אוכל מסורתיים מחזרן, הונג קונג
-
מבנה מחזרן
-
בנסורי, כלי נגינה הודי מחזרן
-
ארונית מחזרן, קיוטו
-
אופני חזרן, 2009
מיני החזרן ושמם המדעי
[עריכת קוד מקור | עריכה]- חזרן מצוי Bambusa vulgaris
- חזרן מצוי מגוון Bambusa vulgaris Vittata
- חזרן תפוח קנה Bambusa ventricosa
- בן חזרן זהוב Phyllostachys aurea
- בן חזרן שחור Phyllostachys nigra
- במבוק הברזל Dendrocalamus strictus
- חזרן הדייגים Bambusa tuldoides
- חזרן ענק קוצני Bambusa bambos
- מולטיפלקס Bambusa multiplex Riviereorum
- Schizostachyum brachycladum
- Pseudosasa Japonica
- בן חזרן מוסו Phyllostachys edulis pubescens
- חזרן המשוכות Bambusa multiplex
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- חזרן, באתר NCBI (באנגלית)
- חזרן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
- חזרן, באתר Tropicos (באנגלית)
- חזרן, באתר GBIF (באנגלית)
- חזרן, באתר IPNI (באנגלית)
- חזרן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ "קָנֵי דְּחִיזְרָא" - תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ק"ג, עמוד ב'.
- ^ Farrelly, David (1984). The Book of Bamboo. Sierra Club Books. ISBN 0-87156-825-X.