דמיטרי סיפיאגין
![]() | |
לידה |
20 במרץ 1853 קייב, האימפריה הרוסית ![]() |
---|---|
נרצח |
2 באפריל 1902 (בגיל 49) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית ![]() |
מדינה |
האימפריה הרוסית ![]() |
מקום קבורה |
בית העלמין טיחווין ![]() |
השכלה |
הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת סנקט פטרבורג ![]() |
![]() ![]() |
דמיטרי סרגייביץ' סיפיאגין (נולד ב-20 במרץ (8 במרץ) 1853, קייב — 2 בפברואר (15 בפברואר) 1902, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, שר הפנים של רוסיה בשנים 1899–1902. נכדו של הגנרל נ. מ. סיפיאגין, אשר התפרסם במהלך המלחמה הפטריוטית של שנת 1812.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/D._P._Sipiagina.jpg/180px-D._P._Sipiagina.jpg)
מוצאו ממשפחת האצולה סיפיאגין. אביו סרגיי סיפיאגין (1826–1856) נפטר בגיל מאוד צעיר בפרוץ מגפת הטיפוס באודסה. אמו — דריה פרופירייבנה, קרסובסקאיה טרם נישואיה (1835–1877), הייתה נשואה בשנית לנסיך וסילי ואסילייביץ' מצ'רסקי (1830–1880). אחותו אלכסנדרה (1854–1928) הייתה נשואה לאדמירל פ. ו. דובאסוב.
הוא סיים את לימודיו בתחום המשפטי באוניברסיטת סנקט פטרבורג (1876). מאז 1878 נבחר שוב ושוב לשופט בבית המשפט השלום של מחוז וולוקולאמסק;
ב-1893 — מונה לשר רכוש המדינה, מ-1 בינואר 1894 — כיהן כסגן שר הפנים. ב-20 באוקטובר 1899 מונה למנהל משרד ולבסוף ב-26 בפברואר 1900 התמנה לתפקיד שר הפנים, האחראי על כוחות השיטור והכיבוי. בתקופת כהונתו הנהיג צעדי ענישה מחמירים כנגד הפועלים, החקלאים והסטודנטים שנחשדו כחברים בתנועה המהפכנית, הוא הנהיג את מדיניות הרוסיפיקציה בפינלנד.
רצח סיפיאגין
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/Stepan_Balma%C5%A1%C3%ABv.jpg/220px-Stepan_Balma%C5%A1%C3%ABv.jpg)
שר הפנים דמיטרי סיפיאגין נרצח ב-2 באפריל (15 באפריל) 1902, בשעה 13:00. התנועה המהפכנית דנה אותו ל"גזר דין מוות", שבוצע על ידי המתנקש המהפכן סטפן בלמאשב, חבר הארגון הלוחם של הס"ר, הסוציאליסטים-המהפכנים, שהגיע למבנה מועצת המדינה במדי קצין, עם חבילה לכאורה מן הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ' עבור סיפיאגין. כאשר סיפיאגין לקח את החבילה לידו, בלמאשב ירה חמש יריות שהביאו למות השר.
בספרו של יוסף קרוק, "תחת דגלן של שלוש מהפכות" (1968), מוזכר הרצח כמקרה שני לרצח פוליטי שביצעו "טירוריסטים" כהגדרתו, וכפי שמקובל היה לכנות פעילות זו בתקופה ההיא (הראשון היה רצח שר החינוך בוגוליפוב בידי הסטודנט פטר קארפוביץ' בפברואר 1901).
על פי מידע שהגיע לידיו של קרוק, בלמאשב (קרוק מאיית את שמו: 'בלאמאשוב'), אמר במשפטו כי "שינוי יחסו של המשטר אל הסטודנטים אפשרי רק עם שינוי המשטר החברתי כולו. לפיכך חייבים הסטודנטים לשאוף להשמדת המשטר הבורגני המונארכיסטי הנוכחי". מפלגתו הכריזה:
"את העיתונות הם החניקו, את האוניברסיטאות הפכו לקסרקטינים של חיילים ושוטרים. הם מדכאים יהודים, פולנים, סינים וכל שאר אומות. בכל מקום שורקים המגלבים ומנצנצות החרבות השלופות. פועלים בלתי מזוינים נורים ברחובות".[1]
סיפיאגין נקבר בבית הקברות טיחווין שבתחומי מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- דמיטרי סיפיאגין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- דמיטרי סיפיאגין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות, תל אביב: מחברות לספרות, 1968, עמ' 143