ruga
![]() |
Kroaatti
Verbi
ruga
- (taivutusmuoto) yksikön 3. persoonan preesens verbistä rugati
Latina
Substantiivi
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
nominatiivi | rūga | rūgae |
akkusatiivi | rūgam | rūgās |
genetiivi | rūgae | rūgārum |
datiivi | rūgae | rūgīs |
ablatiivi | rūgā | rūgīs |
rūga f. (1)
Lähteet
- Ivar A. Heikel: Latinalais-Suomalainen Sanakirja. Helsinki: Otava, 1935.