keskikohta
Suomi
Substantiivi
- puoliväli
- murtaa patonki keskikohdasta
- keskipiste tai sen lähialue
- pallo osui tennismailan keskikohtaan
Ääntäminen
- IPA: /ˈkeskiˌkoht̪ɑ/
- tavutus: kes‧ki‧koh‧ta
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | keskikohta | keskikohdat |
genetiivi | keskikohdan | keskikohtien (keskikohtain) |
partitiivi | keskikohtaa | keskikohtia |
akkusatiivi | keskikohta; keskikohdan |
keskikohdat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | keskikohdassa | keskikohdissa |
elatiivi | keskikohdasta | keskikohdista |
illatiivi | keskikohtaan | keskikohtiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | keskikohdalla | keskikohdilla |
ablatiivi | keskikohdalta | keskikohdilta |
allatiivi | keskikohdalle | keskikohdille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | keskikohtana | keskikohtina |
translatiivi | keskikohdaksi | keskikohdiksi |
abessiivi | keskikohdatta | keskikohditta |
instruktiivi | – | keskikohdin |
komitatiivi | – | keskikohtine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | keskikohda- | |
vahva vartalo | keskikohta- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
yhdyssana sanoista keski- ja kohta
Aiheesta muualla
- keskikohta Kielitoimiston sanakirjassa
Viitteet
- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 10-F