kumpu
![]() |
Suomi
Substantiivi
- vähäinen mäki tai maankohouma
Ääntäminen
- IPA: /ˈkumpu/
- tavutus: kum‧pu
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | kumpu | kummut |
genetiivi | kummun | kumpujen |
partitiivi | kumpua | kumpuja |
akkusatiivi | kumpu; kummun |
kummut |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | kummussa | kummuissa |
elatiivi | kummusta | kummuista |
illatiivi | kumpuun | kumpuihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | kummulla | kummuilla |
ablatiivi | kummulta | kummuilta |
allatiivi | kummulle | kummuille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | kumpuna | kumpuina |
translatiivi | kummuksi | kummuiksi |
abessiivi | kummutta | kummuitta |
instruktiivi | – | kummuin |
komitatiivi | – | kumpuine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | kummu- | |
vahva vartalo | kumpu- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
Liittyvät sanat
Johdokset
Yhdyssanat
hautakumpu, kumpupilvi, kumpusuo, rauniokumpu
Aiheesta muualla
- kumpu Kielitoimiston sanakirjassa