Ernst Heinkel
Ernst Heinkel | |
---|---|
![]() Ernst Heinkel vuonna 1942. |
|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Ernst Heinrich Heinkel |
Syntynyt | 24. tammikuuta 1888 |
Kuollut | 30. tammikuuta 1958 (70 vuotta) |
Insinööri | |
Koulutus | Stuttgartin yliopisto |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/Bundesarchiv_Bild_183-1982-1022-509%2C_Flugzeugkonstrukteur_Prof._Ernst_Heinkel.jpg/250px-Bundesarchiv_Bild_183-1982-1022-509%2C_Flugzeugkonstrukteur_Prof._Ernst_Heinkel.jpg)
Ernst Heinrich Heinkel (24. tammikuuta 1888 – 30. tammikuuta 1958[1]) oli saksalainen lentokoneinsinööri ja lentokonetehtaan omistaja.
Nuoruus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Heinkel syntyi Grunbachissa, Württembergissä. Hän innostui lentokoneista käydessään Saksan ensimmäisessä kansainvälisessä ilmailunäyttelyssä (International Aviation Exhibition eli ILA), joka pidettiin Frankfurt am Mainissa vuonna 1909.
Heinkel opiskeli koneinsinööriksi vuodesta 1907 alkaen Stuttgartissa. Hän rakensi oman lentokoneensa vuonna 1910[1], jolla joutui onnettomuuteen vuonna 1911. Hän keskeytti yliopisto-opintonsa ja pestautui Albatros-lentokonetehtaalle vuonna 1913. Siellä Heinkel nousi pian pääsuunnittelijaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi myös Hansa-Brandenburg-tehtaassa ja suunnitteli muun muassa Suomen ilmavoimissa käytetyn W.33 (eli I.V.L. A.22 Hansa) -koneen.
Toiminta Weimarin tasavallassa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Heinkel toimi päällysmiehenä autokorjaamossa. Vuonna 1920 hän pääsi Caspar-lentokonetehtaalle, jossa hän suunnitteli sukellusveneiden torjuntaan sopivan lentokoneen.
1. joulukuuta 1922 hän perusti Warnemündeen Heinkel Flugzeugwerke -yhtiön, jossa hän suunnitteli tusinoittain lentokoneita 1920-luvulla. Asiakkaina oli muun muassa Neuvostoliitto, jolla oli vaikeuksia ostaa lentokoneita muista maista. Versailles’n rauha kielsi Saksaa valmistamasta lentokoneita, mutta kauppa Neuvostoliittoon ei ollut julkista eikä siten valvonnan kohteena. Saksan pyrkimys kiertää rauhansopimusta valmistamalla lentokoneita Ruotsissa, Alankomaissa ja niin edelleen oli laaja-alainen operaatio.
Suihkukoneen kehittäjä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/CASA_2.111D_at_Flugausstellung_Hermeskeil.jpg/250px-CASA_2.111D_at_Flugausstellung_Hermeskeil.jpg)
1930-luvulla Heinkel kehitti muun muassa He 112 -hävittäjälentokoneen, joka kilpaili Messerschmitt Bf 109:n kanssa siitä, kumpi oli maailman nopein lentokone ja kummasta tulisi uudelleenperustetun Luftwaffen päähävittäjäkone. Muistelmissaan Heinkel väittää Messerschmittin voittaneen muun muassa nopeusennätyksen poliittisilla suhteilla eikä todellisella lentosuorituksella. He 112 -konetta valmistettiin lopulta vain 98 kappaletta, joista Espanjan ilmavoimille toimitettiin 15, Japanin ilmavoimille 30, Unkarin ilmavoimille kolme ja Romanian ilmavoimille 24 kappaletta. Yleinen kirjallisuudessa jälkikäteen esitetty mielipide on, että He 112 oli huono hävittäjä. Konetta tarjottiin myös Suomen ilmavoimille, mutta sitä pidettiin liian kalliina Fokker D.XXI:een verrattuna.
Heinkel kehitti Heinkel He 178 -suihkukoneen vuoden 1939 syksyyn mennessä. Natsi-Saksan johto oli kuitenkin asettanut Heinkelin tehtaan vain pommikoneiden valmistajaksi. Niistä Heinkel He 111 oli kuuluisin.
Koneita
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Ernst Heinkel suunnitteli Hansa-Brandenburg CC ja Hansa-Brandenburg D I (lempinimeltään ”Spinne” eli ”Lukki”) -koneet.
- Saksan ensimmäinen saksalainen syöksypommitusyksikkö varustettiin kaksitasoisilla Heinkel He 50 koneilla.
- Vuonna 1936 oli tullut aika valita uusi syöksypommittaja (”Stuka”). Ehdolla oli Arado Ar 81, Blohm&Voss Ha 137, Heinkel He 118 ja Junkers Ju 87, joista viimeksimainittu tuli valituksi.
- Heinkel He 162 Volksjäger oli sodan viimeisen vuoden halpa suihkuhävittäjä, jota ei ehditty saada massatuotantoon.
- Heinkel He 115 -vesitaso, torpedopommittaja
- Heinkel He 59 -vesitaso
- Heinkel He 100 -hävittäjä
- Heinkel He 177 -pommikone, jossa neljä moottoria pyöritti kahta potkuria
Uusi alku 1950-luvulla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Sodan jälkeen Heinkel rakensi aluksi moottoreita, sitten skoottereita ja kääpiöautoja (Heinkel Kabine). Hän suunnitteli Egyptissä suihkumoottoreita ja hävittäjäkoneita.
1950-luvun puolivälissä hän palasi Saksaan suunnittelemaan lentokoneita. Hän lähti yhteistyöhön Willy Messerschmittin perustaen vuonna 1956 Flugzeugunion Süd eli Entwicklungsring Süd-yhteenliittymän.
Ernst Heinkel kuoli 30. tammikuuta 1958.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- www.eads.com – lyhyt historiikki
- Ernst Heinkel, Myrskyisä elämä
- Joppe Karhunen, Kiiltävät siivet, Otava, 1962.
- Suihkumoottorista lisätietoja http://www.ilmailutoimittajat.fi/seli/suihkumoottori.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Ernst Heinrich Heinkel Encyclopaedia Britannica. Viitattu 15.7.2019. (englanniksi)
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Lutz Warsitz: THE FIRST JET PILOT - The Story of German Test Pilot Erich Warsitz, Pen and Sword Books Ltd., England, 2009, ISBN 9781844158188, English Edition
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
|