Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1968
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa, Meksikossa järjestettiin yleisurheilussa 36 kilpailutapahtumaa, miehille 24 ja naisille 12.
Mitalistit
muokkaaMiehet
muokkaaLaji | Sijoitukset | Selostus | ||||
---|---|---|---|---|---|---|
100 m |
Jim Hines Yhdysvallat |
9,9 | Jim Hinesin aika sivusi käsiajanoton maailmanennätystä. Sähköajanotolla hänen aikansa oli 9,95, joka hyväksyttiin 1970-luvulla ensimmäiseksi sähköajanoton maailmanennätykseksi.[1][2] | |||
Lennox Miller Jamaika |
10,0 | |||||
Charles Greene Yhdysvallat |
10,0 | |||||
200 m |
Tommie Smith Yhdysvallat |
19,8 | Tommie Smithin aika oli käsiajanoton maailmanennätys ja ensimmäinen virallinen 20 sekunnin alitus. Sähköajanotolla hänen aikansa oli 19,83, joka hyväksyttiin 1970-luvulla ensimmäiseksi sähköajanoton maailmanennätykseksi.[1][3] Palkintojenjakotilaisuudessa Smith ja John Carlos protestoivat rotusortoa vastaan nostamalla mustaan hansikkaaseen puetun nyrkin ylös kansallislaulun soidessa.[1] | |||
Peter Norman Australia |
20,0 | |||||
John Carlos Yhdysvallat |
20,0 | |||||
400 m |
Lee Evans Yhdysvallat |
43,8 | Lee Evansin aika oli käsiajanoton maailmanennätys ja ensimmäinen virallinen 44 sekunnin alitus. Sähköajanotolla hänen aikansa oli 43,86, joka hyväksyttiin 1970-luvulla ensimmäiseksi sähköajanoton maailmanennätykseksi ja säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 1988 saakka.[1][4] | |||
Larry James Yhdysvallat |
43,9 | |||||
Ron Freeman Yhdysvallat |
44,4 | |||||
800 m |
Ralph Doubell Australia |
1.44,3 | Ralph Doubellin aika sivusi maailmanennätystä.[1][4] | |||
Wilson Kiprugut Kenia |
1.44,5 | |||||
Tom Farrell Yhdysvallat |
1.45,4 | |||||
1 500 m |
Kipchoge Keino Kenia |
3.34,9 | ||||
Jim Ryun Yhdysvallat |
3.37,8 | |||||
Bodo Tümmler Länsi-Saksa |
3.39,0 | |||||
5 000 m |
Mohammed Gammoudi Tunisia |
14.05,0 | ||||
Kipchoge Keino Kenia |
14.05,2 | |||||
Naftali Temu Kenia |
14.06,4 | |||||
10 000 m |
Naftali Temu Kenia |
29.27,4 | ||||
Mamo Wolde Etiopia |
29.28,0 | |||||
Mohammed Gammoudi Tunisia |
29.34,2 | |||||
Maraton |
Mamo Wolde Etiopia |
2.20.26,4 | ||||
Kenji Kimihara Japani |
2.23.31,0 | |||||
Mike Ryan Uusi-Seelanti |
2.23.45,4 | |||||
110 m aitajuoksu |
Willie Davenport Yhdysvallat |
13,3 | ||||
Ervin Hall Yhdysvallat |
13,4 | |||||
Eddy Ottoz Italia |
13,4 | |||||
400 m aitajuoksu |
David Hemery Yhdistynyt kuningaskunta |
48,1 | David Hemeryn aika oli uusi maailmanennätys. Sähköajanotolla hänen ajakseen saatiin 48,12 s.[5][6] | |||
Gerhard Hennige Länsi-Saksa |
49,0 | |||||
John Sherwood Yhdistynyt kuningaskunta |
49,0 | |||||
3 000 m estejuoksu |
Amos Biwott Kenia |
8.51,0 | ||||
Benjamin Kogo Kenia |
8.51,6 | |||||
George Young Yhdysvallat |
8.51,8 | |||||
4 x 100 m |
Yhdysvallat Charles Greene Melvin Pender Ronnie Ray Smith Jim Hines |
38,2 | Yhdysvallat juoksi uuden maailmanennätyksen.[5] | |||
Kuuba Hermes Ramírez Juan Morales Pablo Montes Enrique Figuerola |
38,3 | |||||
Ranska Gérard Fénouil Jocelyn Delecour Claude Piquemal Roger Bambuck |
38,4 | |||||
4 x 400 m |
Yhdysvallat Vincent Matthews Ron Freeman Larry James Lee Evans |
2.56,1 | Yhdysvallat juoksi uuden maailmanennätyksen. Sähköajanotolla ajaksi saatiin 2.56,16, joka kesti maailmanennätyksenä vuoteen 1992 saakka.[5] | |||
Kenia Daniel Rudisha Munyoro Hezekiah Nyamau Naftali Bon Charles Asati |
2.59,6 | |||||
Länsi-Saksa Helmar Müller Manfred Kinder Gerhard Hennige Martin Jellinghaus |
3.00,5 | |||||
20 km kävely |
Vladimir Golubnitši Neuvostoliitto |
1.33.58,4 | ||||
José Pedraza Meksiko |
1.34.00,0 | |||||
Nikolai Smaga Neuvostoliitto |
1.34.03,4 | |||||
50 km kävely |
Christoph Höhne Itä-Saksa |
4.20.13,6 | ||||
Antal Kiss Unkari |
4.30.17,0 | |||||
Larry Young Yhdysvallat |
4.31.55,4 | |||||
Korkeushyppy |
Dick Fosbury Yhdysvallat |
224 | Dick Fosbury voitti kultaa hypäten riman yli muista poiketen selkä edellä eli käyttämällä tyyliä, joka tultiin tuntemaan nimellä floppaus ja joka syrjäytti tulevina vuosina muut tyylit.[5][7] | |||
Ed Caruthers Yhdysvallat |
222 | |||||
Valentin Gavrilov Neuvostoliitto |
220 | |||||
Seiväshyppy |
Bob Seagren Yhdysvallat |
540 | ||||
Claus Schiprowski Länsi-Saksa |
540 | |||||
Wolfgang Nordwig Itä-Saksa |
540 | |||||
Pituushyppy |
Bob Beamon Yhdysvallat |
890 | Bob Beamon paransi ensimmäisellä hypyllään maailmanennätystä 55 cm. Tulos säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 1991 saakka. Karsinnasta Beamon pääsi jatkoon vasta kolmannella eli viimeisellä hypyllään jäätyään kahdella ensimmäisellä ilman tulosta.[5][8] | |||
Klaus Beer Itä-Saksa |
819 | |||||
Ralph Boston Yhdysvallat |
816 | |||||
Kolmiloikka |
Viktor Sanejev Neuvostoliitto |
17,39 | Giuseppe Gentile hyppäsi karsinnassa uuden maailmanennätyksen 17,10 m. Loppukilpailussa maailmanennätystä parannettiin neljä kertaa: Gentile 17,22 m, Viktor Sanejev 17,23 m, Nelson Prudêncio 17,27 m ja Sanejev 17,39 m. Myös neljänneksi sijoittunut Yhdysvaltain Art Walker tuloksellaan 17,12 m ja viidenneksi sijoittunut Neuvostoliiton Nikolai Dudkin tuloksellaan 17,09 m ylittivät ennen kisoja voimassa olleen maailmanennätyksen.[9][10] | |||
Nelson Prudêncio Brasilia |
17,27 | |||||
Giuseppe Gentile Italia |
17,22 | |||||
Kuulantyöntö |
Randy Matson Yhdysvallat |
20,54 | ||||
George Woods Yhdysvallat |
20,12 | |||||
Eduard Guštšin Neuvostoliitto |
20,09 | |||||
Kiekonheitto |
Al Oerter Yhdysvallat |
64,78 | Al Oerter voitti neljännen kerran olympiakultaa kiekonheitossa. Näin hänestä tuli ensimmäinen yleisurheilija, joka voitti samassa lajissa neljä olympiakultaa.[11][12] | |||
Lothar Milde Itä-Saksa |
63,08 | |||||
Ludvík Daněk Tšekkoslovakia |
62,92 | |||||
Moukarinheitto |
Gyula Zsivótzky Unkari |
73,36 | ||||
Romuald Klim Neuvostoliitto |
73,28 | |||||
Lázár Lovász Unkari |
69,78 | |||||
Keihäänheitto |
Jānis Lūsis Neuvostoliitto |
90,10 | ||||
Jorma Kinnunen Suomi |
88,58 | |||||
Gergely Kulcsár Unkari |
87,06 | |||||
Kymmenottelu |
Bill Toomey Yhdysvallat |
8193 | ||||
Hans-Joachim Walde Länsi-Saksa |
8111 | |||||
Kurt Bendlin Länsi-Saksa |
8064 | |||||
Naiset
muokkaaLähteet
muokkaa- Arponen, Antti O.: Olympiakisat Ateenasta Atlantaan. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
- Kluge, Volker: Olympische Sommerspiele, die Chronik III. , 2000. ISBN 3-328-00741-5. (saksaksi)
- Laitinen, Esa: Suomen yleisurheilun tilasto-osa. , 1987.
- Wallechinsky, David: The Complete Book of the Olympics. Penguin, 1988. ISBN 0-14-010771-1. (englanniksi)
Viitteet
muokkaa- ↑ a b c d e Arponen, s. 219
- ↑ Laitinen, s. 532
- ↑ Laitinen, s. 533
- ↑ a b Laitinen, s. 534
- ↑ a b c d e Arponen, s. 220
- ↑ Laitinen, s. 540
- ↑ Wallechinsky, s. 82–83
- ↑ Wallechinsky, s. 93–94
- ↑ Arponen, s. 220–221
- ↑ Wallechinsky, s. 98
- ↑ a b c d Arponen, s. 221
- ↑ Wallechinsky, s. 106
- ↑ a b Laitinen, s. 554
- ↑ a b c d Arponen, s. 222
- ↑ a b Laitinen, s. 562
- ↑ Wallechinsky, s. 159
- ↑ Kluge, s. 55
- ↑ Wallechinsky, s. 166
Aiheesta muualla
muokkaa- Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1968 Wikimedia Commonsissa
Kesäolympialaisten 1968 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Koripallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pelota (Näytöslaji) | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Tennis (Näytöslaji) | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu