Pohjansirkku
Pohjansirkku (Schoeniclus rusticus) on varpuslintu, joka kuuluu sirkkujen heimoon.
Pohjansirkku | |
---|---|
Uhanalaisuusluokitus | |
Suomessa: | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Varpuslinnut Passeriformes |
Heimo: | Sirkut Emberizidae |
Suku: | Pajusirkut Schoeniclus |
Laji: | rusticus |
Kaksiosainen nimi | |
Schoeniclus rusticus |
|
Synonyymit | |
Emberiza rustica |
|
![]() |
|
Alalajit | |
|
|
Katso myös | |
Koko ja ulkonäkö
muokkaaKooltaan ja muodoltaan tyypillinen sirkku. Kupeilla punaruskeaa viirutusta. Koiraalla pää voimakkaan mustavalkokuvioitu ja selkä punaruskea. Naaras ja nuori huomattavasti himmeämpiä, pajusirkkumaisia, mutta kupeiden viirutus punaruskeaa ja päänkuviot korostuneemmat.
Levinneisyys
muokkaaPohjansirkku pesii taigavyöhykkeellä Siperiassa ja siitä itään aina Tyynellemerelle saakka. Suomessa pohjansirkku on yleisimmillään Oulun läänin ja Metsä-Lapin alueilla, etelässä sitä on suurten suoalueiden reunoilla. Suomessa pesiväksi kannaksi on arvioitu noin 200 000 paria.[3] Laji talvehtii Etelä- ja Keski-Aasiassa.[1] Lajia on esiintynyt myös Länsi-Alaskassa ja Kaliforniasta etelään.[4]
Vuonna 2015 julkistetun tutkimuksen perusteella pohjansirkun yksilömäärä on selvässä laskussa. Koko maailmassa arvioitiin olevan 6 800 000 - 8 300 000 sukukypsää pohjansirkkua. Lajin yksilömäärien arvioitiin kuitenkin vähentyneen ainakin 30–49 prosentilla vuodesta 2005.[1]
Elinympäristö
muokkaaPohjansirkku pesii rämeiköissä ja soiden reunojen vaikeakulkuisissa tiheissä kitukasvuisissa metsissä.
Lisääntyminen
muokkaaPohjansirkku tekee pesänsä maahan. Hyvinä kesinä se voi kasvattaa kaksikin poikuetta.
Ravinto
muokkaaPohjansirkut ovat lähinnä siemensyöjiä, mutta emot ruokkivat poikasiaan myös hyönteisravinnolla.
Nimi
muokkaaTieteellinen suvun nimi Schoeniclus on latinankielinen muoto kreikan sanasta skhoiniklos. Sanaa on käyttänyt Aristoteles tarkoittamaan pientä veden lähellä viihtyvää lintua, mutta sen tarkka kohde on tuntematon. Skhoinos tarkoittaa ruokoa tai kaislaa. Lajinimi rusticus on latinaa ja tarkoittaa maalaisuutta.[5]
Lähteet
muokkaa- Jobling, James, A.: The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. Christopher Helm, 2010. ISBN 978-1-4081-2501-4.
Viitteet
muokkaa- ↑ a b c BirdLife International: Schoeniclus rusticus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2016.3. 2016. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.12.2016. (englanniksi)
- ↑ Esko Hyvärinen, Aino Juslén, Eija Kemppainen, Annika Uddström & Ulla-Maija Liukko (toim.): Suomen lajien uhanalaisuus - Punainen kirja 2019, s. 569. Helsinki: Ympäristöministeriö - Suomen ympäristökeskus, 2019. ISBN 978-952-11-4973-3. Teoksen verkkoversio (viitattu 15.8.2021).
- ↑ http://www.luontoportti.com/suomi/fi/linnut/pohjansirkku
- ↑ Rustic Bunting Audubon. 13.11.2014. Viitattu 6.6.2021. (englanniksi)
- ↑ Jobling, 2010, s. 350, 344