Gheorghe Gheorghiu-Dej
Gheorghe Gheorghiu-Dej (syntyjään Gheorghe Gheorghiu, 8. marraskuuta 1901 Bârlad – 19. maaliskuuta 1965 Bukarest) oli romanialainen kommunistipoliitikko. Hän toimi Romanian kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1945–1965 ja pääministerinä vuosina 1952–1955.
Gheorghe Gheorghiu-Dej | |
---|---|
![]() Gheorghe Gheorghiu-Dej |
|
Romanian kommunistisen puolueen pääsihteeri | |
Edeltäjä | Stefan Foris |
Seuraaja | Gheorghe Apostol |
Romanian kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäinen sihteeri | |
Edeltäjä | Gheorghe Apostol |
Seuraaja | Nicolae Ceausescu |
Romanian kansantasavallan Valtioneuvoston puheenjohtaja (=presidentti) | |
Edeltäjä |
Ion Gheorghe Maurer Romanian kansantasavallan Korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja |
Seuraaja | Chivu Stoica |
Romanian 47. pääministeri | |
Edeltäjä | Petru Groza |
Seuraaja | Chivu Stoica |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 8. marraskuuta 1901![]() |
Kuollut | 19. maaliskuuta 1965 (63 vuotta)![]() |
Tiedot | |
Puolue | Romanian kommunistinen puolue |
Gheorgiu-Dej oli lähtöisin työläisperheestä. Hän liittyi Romanian kommunistiseen puolueeseen vuonna 1930 ja hänet valittiin sen keskuskomiteaan 1936. Hänet vangittiin rautatieläisten Grivițan lakosta vuonna 1933 ja hän oli vankeudessa Târgu Jiun leirillä vuoteen 1944 asti.[1] Hän oli puolueen vankilaosaston johtaja, erotuksena niistä jotka asuivat fasistien valtakauden ja maailmansodan ajan maanpaossa Neuvostoliitossa.
Gheorghiu-Dej pakeni leiriltä elokuussa 1944 ja tuli valituksi pääsihteeriksi 1945 ja Petru Grozan kommunistisen "talonpoikaisrintaman" hallituksen talousministeriksi 1945. Hän otti osaa Pariisin rauhanneuvotteluihin 1946–1947. Kommunistisen puolueen pääsihteerinä hän oli Ana Paukerin ja moskovalaisosaston kommunistien toiminnan varjossa vuoteen 1952 asti. Ana Pauker ja moskovalaiset erotettiin puolueesta vuonna 1952.
Gheorghiu-Dej nousi pääministerin virkaan 1952 ja valtioneuvoston puheenjohtajaksi eli presidentiksi 1961.[1] Hän lisäsi Romanian taloudellista riippuvuutta Neuvostoliitosta neuvostoliittolais-romanialaisten sekayhtiöiden avulla. Gheorghiu-Dej saavutti Nikita Hruštšovin luottamuksen ja sen seurauksena neuvostojoukot vedettiin pois Romaniasta vuonna 1958. Tämän jälkeen hän käänsi politiikkansa täysin länsimyönteiseksi, jonka seurauksena solmittiin kauppasopimuksia Länsi-Euroopan maiden kanssa. Venäjän kielen pakollinen opetus Romaniassa lopetettiin vuonna 1963. Gheorghiu-Dej irtisanoi Romanian täysin irti SEV-maiden yhteisestä taloussuunnitelmasta vuonna 1964[2].
Gheorghiu-Dej kuoli maksasyöpään. Erilaisten salaliittoteorioiden mukaan kuolinsyynä oli tahallinen hoitovirhe, joka tehtiin Moskovassa sädehoidossa. Gheorghiu-Dej haudattiin mausoleumiin vapauden puistoon Bukarestissa. Hänen ruumiinsa poistettiin mausoleumista ja polttohaudattiin 1990.lähde?
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Gheorghiu-Dej_%26_Khrushchev_at_Bucharest%27s_Baneasa_Airport_%28June_1960%29.jpg/400px-Gheorghiu-Dej_%26_Khrushchev_at_Bucharest%27s_Baneasa_Airport_%28June_1960%29.jpg)
Lähteet
muokkaaAiheesta muualla
muokkaa- Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gheorghe Gheorghiu-Dej Wikimedia Commonsissa