Mstislav Rostropovitš: erinevus redaktsioonide vahel
P robot lisas: sh:Mstislav Rostropovič |
P robot lisas: oc:Mstislav Rostropovich |
||
71. rida: | 71. rida: | ||
[[ja:ムスティスラフ・ロストロポーヴィチ]] |
[[ja:ムスティスラフ・ロストロポーヴィチ]] |
||
[[no:Mstislav Rostropovitsj]] |
[[no:Mstislav Rostropovitsj]] |
||
[[oc:Mstislav Rostropovich]] |
|||
[[pl:Mścisław Rostropowicz]] |
[[pl:Mścisław Rostropowicz]] |
||
[[pt:Mstislav Rostropovich]] |
[[pt:Mstislav Rostropovich]] |
Redaktsioon: 21. detsember 2009, kell 07:11
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7b/Mstislav_Rostropovich_1978.jpg/220px-Mstislav_Rostropovich_1978.jpg)
Mstislav Rostropovitš (vene Мстислав Леопольдович Ростропович, 27. märts 1927 Bakuu — 27. aprill 2007 Moskva) oli maailmakuulus vene helilooja, tšellist ja Nõukogude-aegne vabadusvõitleja.
Rostropovitš oli üks armastatumaid Venemaa kultuuritegelasi, kes pälvis nii kodumaal kui ka mujal tunnustustust Nõukogude ajal kodanikuõiguste eest võitlemisega. Näiteks kaitses ta häälekalt Andrei Sahharovi ja Aleksandr Solženitsõnit. Kui ta 1978. aastal välismaal oli, võtsid võimud temalt "ebapatriootliku tegevuse" eest kodakondsuse. Selle sai ta tagasi 1990. Viimastel aastatel elas Rostropovitš koos abikaasa lauljatar Galina Višnevskajaga vaheldumisi nii Venemaal, USA-s kui ka Prantsusmaal.
Elulugu
16-aastaselt astus ta Моskva konservatooriumi, kus õppis kompositsiooni kuulsate heliloojate Sergei Prokofjevi ja Dmitri Šostakovitši juures. 1945 sai tuntuks tšellistina, võites kuldmedali üleliidulisel muusikute konkursil.
Tema esituses kõlas kogu tšellomuusika repertuaar ja mitmed heliteosed kirjutati ka spetsiaalselt talle. Ta esitas esmakordselt 117 heliteost tšellole ja tema dirigeerimisel kanti ette 70 orkestriteose esmaesitust. Kammermuusikuna on ta esinenud koos kuulsate pianistide Svjatoslav Richteri ja Emil Gilelsi ning viiuldaja Leonid Koganiga, pianistina on ta musitseerinud koos oma naise, sopran Galina Višnevskajaga.
Alates 1969 toetas ta põlu alla sattunud kirjanikku Solženitsõnit, lubades tal elada oma Moskva-lähedases suvilas ja kirjutades tema kaitseks avaliku kirja Leonid Brežnevile. Viimasele järgnes kontsertide ja tuuride ärakeelamine ning salvestuste katkestamine.
Pärast NSV Liidust lahkumist 1974 sai temast üks juhtivaid Lääne dirigente. 17 hooaja jooksul juhatas ta Washingtoni, Bostoni ja Londoni rahvuslikke sümfooniaorkestreid ning Berliini ja Londoni filharmoonia sümfooniaorkestreid.
Ta on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule, kuhu maeti ka ekspresident Boriss Jeltsin, kellega kõrvuti astus ta vastu 1991. aasta putšile.
Autasud ja tiitlid
Rostropovitšit on tunnustatud 29 riigi autasudega. Ta on 50 ülikooli audoktor, 40 organisatsiooni auliige, 28 linna aukodanik.
- Viiekordne Grammy auhinna laureaat (1970, 1977, 1980, 1983, 2003).
- Orden "Teenete eest Isamaa ees" 1. järk - 2007, 2. järk - 1997.
- Stalini preemia (1951)
- Lenini preemia (1964)
- Vene NFSV riiklik preemia (1991)
- Vene Föderatsiooni riiklik preemia (1995)
- Vene NFSV teeneline kunstnik (1955)
- Vene NFSV rahvakunstnik (1964)
- NSV Liidu rahvakunstnik (1966)
- Briti Impeeriumi Ordu rüütel (1987)
Välislingid
![]() |
Pildid, videod ja helifailid Commonsis: Mstislav Rostropovitš |