kiilakivi
Finnish
editEtymology
editPronunciation
editNoun
editkiilakivi
Declension
editInflection of kiilakivi (Kotus type 7/ovi, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | kiilakivi | kiilakivet | |
genitive | kiilakiven | kiilakivien | |
partitive | kiilakiveä | kiilakiviä | |
illative | kiilakiveen | kiilakiviin | |
singular | plural | ||
nominative | kiilakivi | kiilakivet | |
accusative | nom. | kiilakivi | kiilakivet |
gen. | kiilakiven | ||
genitive | kiilakiven | kiilakivien | |
partitive | kiilakiveä | kiilakiviä | |
inessive | kiilakivessä | kiilakivissä | |
elative | kiilakivestä | kiilakivistä | |
illative | kiilakiveen | kiilakiviin | |
adessive | kiilakivellä | kiilakivillä | |
ablative | kiilakiveltä | kiilakiviltä | |
allative | kiilakivelle | kiilakiville | |
essive | kiilakivenä | kiilakivinä | |
translative | kiilakiveksi | kiilakiviksi | |
abessive | kiilakivettä | kiilakivittä | |
instructive | — | kiilakivin | |
comitative | See the possessive forms below. |
Further reading
edit- “kiilakivi”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02