escrot
Catalan
editEtymology
editLearned borrowing from Latin scrōtum. First attested in the 19th century.[1]
Pronunciation
editNoun
editescrot m (plural escrots)
Related terms
editReferences
edit- ^ “escrot”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
Further reading
edit- “escrot” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
- “escrot” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
- “escrot” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.