Émile Loubet
Émile Loubet | |
---|---|
![]() | |
8. prezident Francie | |
Ve funkci: 18. února 1899 – 18. února 1906 | |
Předchůdce | Félix Faure |
Nástupce | Armand Fallières |
Stranická příslušnost | |
Členství | Demokratická republikánská aliance |
Narození | 31. prosince 1838 Marsanne |
Úmrtí | 20. prosince 1929 (ve věku 90 let) Montélimar |
Místo pohřbení | Montélimar |
Choť | Marie-Louise Loubet |
Alma mater | Pařížská právní fakulta |
Profese | politik a advokát |
Ocenění | rytíř Řádu slona (1900) Řád Norského lva (1904) Řád Mahá Čakrí rytíř Řádu zlatého rouna Dobročinný řád afrického osvobození … více na Wikidatech |
Commons | Émile Loubet |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Émile Loubet (30. prosince 1838 Marsanne, Drôme – 20. prosince 1929 Montélimar, Drôme) byl francouzský politik, v roce 1892 několik měsíců předseda vlády a v letech 1899 až 1906 francouzský prezident.
Život a politická kariéra
Narodil se v roce 1838. V roce 1863 získal doktorát z práv. Po pádu druhého císařství a nastolení třetí republiky v roce 1870 se stal vytrvalým podporovatelem Léona Gambetty a současně starostou Montélimaru. V roce 1876 byl za Montélimar zvolen do poslanecké sněmovny, o rok později byl jako poslanec zvolen znovu, ačkoli v tom samém roce přestal být kvůli sporům s vládou starostou města.
V roce 1885 vstoupil do Senátu. V letech 1887–1888 byl ministrem ve vládě Pierra Tirarda. V roce 1892 jej prezident a současně jeho osobní přítel Sadi Carnot požádal o sestavení nové vlády – tento kabinet však padl už po několika měsících v důsledku tzv. Panamské aféry. Sám Loubet se nicméně stal ministrem vnitra v nové vládě Alexandra Ribota.
Loubetova reputace coby státníka a silného a srozumitelného řečníka postupně rostla, díky čemuž se v roce 1896 stal předsedou Senátu a v roce 1899 dokonce francouzským prezidentem – získal 483 hlasů, zatímco bývalý předseda vlády Jules Méline, jeho jediný vážný soupeř, získal pouhých 279 hlasů. Loubet tak v úřadu nahradil Félixe Faureho.
Počátek jeho prezidentství ovlivňovaly dozvuky Dreyfusovy aféry. Dreyfusovi byl v roce 1899 po obnoveném procesu v Rennes uložen nový dlouholetý trest vězení; Loubet však trest na návrh ministra války markýza de Gallifet Dreyfusovi prominul. Dalším politickým tématem třetí republiky se stala odluka církve od státu; již v dubnu 1905 byl odvolán francouzský velvyslanec ve Vatikánu a v červenci téhož roku rozluku odhlasovala poslanecká sněmovna.
Loubet zemřel v roce 1929 ve věku 90 let v Montélimaru.
Vyznamenání
velkokříž Řádu etiopské hvězdy – Etiopské císařství, 1899[1]
velkokříž Řádu čestné legie – Francie, 1899[1]
Řád chryzantémy – Japonsko, 1899[1]
rytíř Řádu černé orlice – Prusko, 1899[1]
rytíř Řádu svatého Ondřeje – Ruské impérium, 1899[1]
rytíř Řádu svatého Alexandra Něvského – Ruské impérium, 1899[1]
Řád svaté Anny I. třídy – Ruské impérium, 1899[1]
Řád svatého Stanislava I. třídy – Ruské impérium, 1899[1]
Řád bílého orla I. třídy – Srbsko, 1899[1]
rytíř Řádu Serafínů – Švédsko, 17. dubna 1899[1]
velkostuha Řádu Leopoldova – Belgie, 1900
rytíř Řádu slona – Dánsko, 1. listopadu 1900[2]
rytíř Řádu zvěstování – Italské království, 1901[3]
velkokříž Řádu nizozemského lva – Nizozemsko, 1902[4]
rytíř Nassavského domácího řádu zlatého lva – Lucembursko, 1902[4]
velkokříž s diamanty Řádu svatého Alexandra – Bulharsko, 1902[5]
rytíř Řádu zlatého rouna – Španělsko, 22. června 1902[6]
velkokříž Řádu věže a meče – Portugalsko, říjen 1902[7]
rytíř Řádu Mahá Čakrí – Siam, 29. srpna 1902[8]
rytíř Řádu Norského lva – Švédsko-norská unie, 1. prosince 1904[9]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Émile Loubet na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g h i j Almanach national : annuaire officiel de la République française pour ... présenté au Président de la République. Gallica [online]. 1900 [cit. 2020-06-10]. Dostupné online. (FR)
- ↑ PEDERSEN, Jørgen. Riddere af Elefantordenen, 1559-2009. Frederiksberg: Syddansk Universitetsforlag, 2009. ISBN 978-87-7674-434-2, ISBN 87-7674-434-5. OCLC 690753864 S. 456. (dánsky)
- ↑ FRANCE AffD ITALY.. Advertiser (Adelaide, SA : 1889 - 1931). 12 IV 1901, s. 5. Dostupné online [cit. 2020-06-10].
- ↑ a b Almanach national. Annuaire officiel de la République française. Berger-Levrault, 1903. s. 660, 663, 676.
- ↑ "Court Circular". The Times (36811). Londýn. 4. července 1902. s. 3.
- ↑ "Latest intelligence - France". The Times (36801). Londýn. 23. června 1902. s. 5.
- ↑ "Court Circular". The Times (36913). Londýn. 31. října 1902. s. 8.
- ↑ Royal Thai Government Gazette. 16. října 1902 Dostupné online Archivováno 8. 5. 2019 na Wayback Machine.
- ↑ The Order of the Norwegian Lion. www.royalcourt.no [online]. [cit. 2020-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Émile Loubet na Wikimedia Commons
- Premiéři Francie
- Prezidenti Francie
- Rytíři španělského Řádu zlatého rouna
- Nositelé Řádu svatého Alexandra
- Nositelé Řádu Mahá Čakrí
- Rytíři Řádu norského lva
- Rytíři velkokříže Řádu věže a meče
- Nositelé Řádu Serafínů
- Rytíři Řádu slona
- Rytíři Řádu svatého Ondřeje
- Nositelé velkokříže Řádu Leopolda (Belgie)
- Nositelé Řádu zvěstování
- Nositelé Řádu etiopské hvězdy
- Nositelé Řádu svatého Alexandra Něvského
- Nositelé Řádu svatého Stanislava
- Nositelé velkokříže Řádu nizozemského lva
- Nositelé Řádu bílého orla (Srbsko)
- Nositelé Nassavského domácího řádu zlatého lva
- Rytíři Řádu černé orlice
- Nositelé Řádu svaté Anny
- Nositelé Řádu chryzantémy
- Nositelé velkokříže Řádu čestné legie
- Narození 31. prosince
- Narození v roce 1838
- Úmrtí 20. prosince
- Úmrtí v roce 1929