Postupimská konference
Postupimská konference byla konference, která se konala v blízkosti německého města Postupim (Potsdam) nedaleko Berlína na zámku Cecilienhof. Trvala od 17. července do 2. srpna 1945.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Clement_Attlee%2C_Harry_S._Truman%2C_Joseph_Stalin_and_their_principal_advisors_-_Potsdam_Conference_1945.jpg/220px-Clement_Attlee%2C_Harry_S._Truman%2C_Joseph_Stalin_and_their_principal_advisors_-_Potsdam_Conference_1945.jpg)
Účastnila se jí: Josef Stalin za Sovětský svaz, Harry Truman za Spojené státy a zprvu Winston Churchill za Spojené království. Oficiálními účastníky konference byli také ministři zahraničí všech třech mocností. Churchill byl na začátku konference ještě úřadujícím premiérem své země, v důsledku prohraných voleb do Dolní sněmovny dne 3. července 1945 byl však od 28. července nahrazen novým premiérem Clementem Attleem.
Předmětem konference byla poválečná správa Německa, které o devět týdnů dříve, 8. května 1945, bezpodmínečně kapitulovalo, a také uspořádání a rekonstrukce válkou poničené Evropy.
Výsledky konference
editovatPostupimská dohoda
editovatHlavním výsledkem konference byla Postupimská dohoda, ve které jsou stanoveny následující závěry:
- Veškeré německé anexe po roce 1937 budou vráceny zpět, Rakousko bude opět odděleno od Německa.
- Pro spojeneckou okupaci Německa byly stanoveny hlavní cíle: demilitarizace, denacifikace, demokratizace a demonopolizace. (= program 4D)
- Rozdělení Německa a Rakouska do čtyř okupačních zón (viz okupační zóny Německa a okupační zóny Rakouska).
- Některým státům byly stanoveny nové státní hranice, přičemž např. Československo ztratilo Podkarpatskou Rus; zvláště velmi sporná otázka polských hranic byla řešena dočasně a konečné řešení bylo ponecháno na konečnou mírovou dohodu, která se však vinou SSSR nikdy nekonala a tento problém byl definitivně vyřešen až Smlouvou o konečném uspořádání ve vztahu k Německu z roku 1990.
- Byl uznán požadavek na organizovaný odsun Němců (který již probíhal, avšak „divokým“ způsobem)[1] zůstávajících mimo německé hranice (viz též vysídlení Němců z Československa).
- Okupujícím mocnostem byla přiznána možnost čerpání válečných reparací z vlastních zón (týkalo se hlavně Sovětského svazu).
Postupimská deklarace
editovatDruhou částí ujednání byla tzv. Postupimská deklarace, která vyzývala Japonsko ke kapitulaci. Deklaraci podepsali 26. července americký prezident Harry Truman, britský premiér Winston Churchill a čínský vůdce Čankajšek. Sovětský svaz v té době nebyl s Japonskem ve válečném stavu. V deklaraci se stanovují podmínky pro případnou japonskou kapitulaci a Japonsku se vyhrožuje naprostým zničením, pokud nekapituluje.
Další témata
editovatV průběhu konference se Truman Stalinovi obecně zmínil o „mocné nové zbrani“.[2] Stalin, který již o amerických jaderných zbraních věděl, Trumana v použití libovolné zbraně, která by zkrátila válku proti Japonsku, podpořil.
Odkazy
editovatReference
editovat- ↑ http://studena.valka.cz/postupim.htm
- ↑ KOCHAŃCZYK, Jan. Polska-Rosja. Chorzów: Videograf, 2014. ISBN 978-83-7835-313-3. Kapitola Gdzie Hiroszima, Gdzie Poczdam, Gdzie Warszawa?, s. 205. (polština)
Související články
editovatExterní odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Postupimská konference na Wikimedia Commons
- Galerie Postupimská konference na Wikimedia Commons
- http://studena.valka.cz/postupim.htm