Marie Podvalová
Marie Podvalová (5. září 1909, Čakovice[1] – 16. května 1992, Praha) byla česká operní pěvkyně, sopranistka, dlouholetá sólistka Opery Národního divadla v Praze (1937–1978), která se proslavila především jako vynikající představitelka kněžny Libuše ve stejnojmenné opeře Bedřicha Smetany.
Marie Podvalová | |
---|---|
![]() Marie Podvalová | |
Základní informace | |
Narození | 5. září 1909 Čakovice, ![]() |
Úmrtí | 16. května 1992 (ve věku 82 let) Praha, ![]() |
Místo pohřbení | Od roku 2000 Tišice |
Žánry | opery |
Povolání | pěvkyně |
Nástroje | hlas |
Hlasový obor | soprán |
Aktivní roky | 1935–1978 |
Ocenění | národní umělec (1960) Řád práce ![]() |
Manžel(ka) | Zdeněk Kriebel |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d5/M.PODVALOV%C3%81.jpg/220px-M.PODVALOV%C3%81.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9f/D%C5%AEM_MARIE_PODVALOV%C3%89.jpg/220px-D%C5%AEM_MARIE_PODVALOV%C3%89.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/M.PODVALOV%C3%81_TI%C5%A0ICE.jpg/220px-M.PODVALOV%C3%81_TI%C5%A0ICE.jpg)
Život
editovatJiž od dětství se učila hře na housle a klavír a hrála ochotnicky divadlo. Zpěv studovala nejprve soukromě u A. Fassatiové, od roku 1933 pak na Pražské konzervatoři u Doubravky Branbergerové a Pavla Dědečka. Základy herectví získala u Ferdinanda Pujmana.[2] Po ukončených studiích zpěvu na konzervatoři v letech 1935–1937[3] působila v brněnské opeře, odkud z podnětu dirigenta Václava Talicha v roce 1937 přešla do pražského Národního divadla. Jednalo se o zpěvačku s fenomenálním hlasovým projevem, který se skvěle hodil pro náročné dramatické role, její krásný hlas se v jejím případě vzácně snoubil s výrazným hereckým nadáním a velice působivým osobním zjevem. Získala nejvyšší umělecká ocenění – národní umělkyně Československa a národní umělkyně Sovětského svazu.
Spolupracovala také s Československým rozhlasem, věnovala se koncertní činnosti, natočila řadu gramofonových snímků, vystupovala v televizi a ve filmu.
Jejím manželem byl redaktor a básník Zdeněk Kriebel, původním povoláním právník. Společně byli pohřbeni do hrobky na Vyšehradě, s postavou Krista z carrarského mramoru. Před rokem 2000 byl hrob vykopán a proměněn na „rodinu Janečkovu“ a její ostatky byly převezeny na hřbitov v Tišicích.
Ocenění
editovat- 1949, 1952 Státní cena
- 1958 titul zasloužilá umělkyně
- 1960 titul národní umělkyně Československa
- 1960 titul národní umělkyně Sovětského svazu
- 1979 Řád práce
Odkazy
editovatReference
editovat- ↑ Archiv hl. m. Prahy, Matrika narozených ČAK N1 • 1901-1911, s. 170. Dostupné online.
- ↑ Kolektiv autorů: Národní divadlo a jeho předchůdci, Academia, Praha, 1988, str. 379.
- ↑ Český biografický slovník XX. století II, s. 595.
Literatura
editovat- František Černý: Theater – Divadlo, Orbis, Praha, 1965, str. 411
- Jindřich Černý: Osudy českého divadla po druhé světové válce – Divadlo a společnost 1945 – 1955, Academia, Praha, 2007, str. 162–3, 249, 453, ISBN 978-80-200-1502-0
- Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. ISBN 80-7008-107-4. S. 309, 332.
- Eduard Kohout: DIVADLO aneb SNÁŘ, Odeon, Praha, 1975, str. 168
- Kolektiv autorů: Kniha o Národním divadle 1883 – 1963, Orbis, Praha, 1964, str. 102, 126
- Kolektiv autorů: Národní divadlo a jeho předchůdci, Academia, Praha, 1988, str. 379–380
- Hana Konečná a kol.: Čtení o Národním divadle, Odeon, Praha, 1983, str. 228–230, 236–7, 243, 384, 395–8
- Stanislav Motl: Mraky nad Barrandovem, vyd. Rybka Publishers, 2006, str. 251, ISBN 80-86182-51-7
- Osobnosti – Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 550–551.
- Postavy brněnského jeviště : umělci Národního, Zemského a Státního divadla v Brně. Díl II, 1884–1989 / uspoř. a red. Eugenie Dufková, Bořivoj Srba. Brno : Státní divadlo, 1989. 784 s. S. 200–203.
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : II. díl : K–P. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 649 s. ISBN 80-7185-246-5. S. 595.
Externí odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Marie Podvalová na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Marie Podvalová
- Marie Podvalová v databázi Archivu Národního divadla
- Marie Podvalová v archivu Národního divadla Brno
- Marie Podvalová v Česko-Slovenské filmové databázi
- Marie Podvalová ve Filmové databázi
- Marie Podvalová na Kinoboxu
- Marie Podvalová v Síni slávy Národního divadla Brno
- Marie Podvalová v Encyklopedii dějin města Brna
- Slavní pěvci Národního divadla v Praze Archivováno 7. 5. 2008 na Wayback Machine.
- Čeští operní pěvci
- Stručný životopis Marie Podvalové Archivováno 7. 5. 2008 na Wayback Machine.
- Článek na serveru Muzikus.cz