Boussingaultita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | (NH₄)₂Mg(SO₄)₂·6H₂O |
Epònim | Jean Baptiste Boussingault ![]() |
Localitat tipus | Travale, Montieri, Província de Grosseto, Toscana, Itàlia |
Classificació | |
Categoria | sulfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 7.CC.60 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 7.CC.60 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VI/C.13 ![]() |
Dana | 29.3.7.2 |
Heys | 25.3.17 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 9,324(7) Å; b = 12,597(9) Å; c = 6,211(5) Å; β = 107,1° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Color | incolor, rosa-groguenc; incolor en llum transmesa |
Exfoliació | perfecta en {_201} |
Duresa | 2 |
Lluïssor | sedosa |
Color de la ratlla | blanc ![]() |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 1,722 g/cm³ (mesurada); 1,722 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,472 nβ = 1,473 nγ = 1,479 |
Birefringència | δ = 0,007 |
Angle 2V | mesurat: 51° |
Dispersió òptica | perceptible r > v |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1864 |
Símbol | Bsg ![]() |
Referències | [1] |
La boussingaultita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la picromerita. Rep el seu nom en honor del químic francès Jean Baptiste Boussingault (1802-1887).
Característiques
[modifica]La boussingaultita és un sulfat de fórmula química (NH₄)₂Mg(SO₄)₂·6H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Forma una sèrie de solució sòlida amb la mohrita, en la que el magnesi es va substituint per ferro.[2]
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la boussingaultita pertany a «07.C - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: krausita, tamarugita, kalinita, mendozita, lonecreekita, alum-(K), alum-(Na), tschermigita, lanmuchangita, voltaïta, zincovoltaïta, pertlikita, amoniomagnesiovoltaïta, kröhnkita, ferrinatrita, goldichita, löweïta, blödita, niquelblödita, changoïta, zincblödita, leonita, mereiterita, cianocroïta, mohrita, niquelboussingaultita, picromerita, polihalita, leightonita, amarillita, konyaïta i wattevil·lita.
Formació i jaciments
[modifica]Es pot originar com a producte d'alteració, per hidratació, de l'efremovita. Es troba en fumaroles d'àcid bòric. Va ser descoberta a Travale, al municipi de Montieri, situat a la província de Grosseto (Toscana, Itàlia).
Referències
[modifica]- ↑ «Boussingaultite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2017].
- ↑ «Boussingaultite-Mohrite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2017].