Rudolph Marcus
![]() Rudolph A. Marcus l'any 2005 | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 de juliol de 1923 Montreal, Quebec |
Residència | Montreal ![]() |
Formació | Universitat McGill Escola secundària Baró Byng ![]() |
Director de tesi | Carl A. Winkler (en) ![]() ![]() |
Q89547790 | Teoria de Marcus |
Activitat | |
Camp de treball | Química ![]() |
Ocupació | Química |
Organització | Caltech |
Membre de | |
Obra | |
Estudiant doctoral | Donald W. Noid (en) ![]() ![]() ![]() ![]() |
Premis Premi Nobel de química (1992) |
![]() |
Premi Nobel de Química (1992) |
Rudolph "Rudy" Arthur Marcus (Mont-real, Canadà, 21 de juliol de 1923) és un químic i professor universitari nord-americà, d'origen canadenc, guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1992.
Va estudiar química a la Universitat McGill, on es graduà el 1943 i doctorà el 1946. Posteriorment es va dedicar a la docència entre els anys 1956 i 1965 a l'Institut Politècnic de Brooklyn, a la ciutat de Nova York, entre 1965 i 1978 a la Universitat d'Illinois i posteriorment a l'Institut Tecnològic de Califòrnia. L'any 1958 li fou concedida la nacionalitat nord-americana.
A finals de la dècada del 1950 i principis de la del 1960 va formular la seva teoria sobre les reaccions de reducció-oxidació, anomenades redox. Els seus estudis sobre les reaccions unimoleculars i l'estat de transició i col·lisió el permeté elaborar l'any 1952 la Teoria RRKM, ampliació de l'antecessora Teoria RRK elaborada per Oscar Knefler Rice, Herman Carl Ramsperger i L.S. Kassel els anys 1927 i 1928.
L'any 1992 fou guardonat amb el Premi Nobel de Química «per la seva contribució a la teoria de les reaccions de transferència electrònica en els sistemes químics».[1]