Homilètica: diferència entre les revisions
Pàgina nova, amb el contingut: «thumb|Un bisbe fent un sermó '''Homilètica''' ( del grec ''homiletikos'', de ''homilos'', ajuntar), e...». |
m Robot modifica: en:Homiletics |
||
Línia 26: | Línia 26: | ||
[[cs:Homiletika]] |
[[cs:Homiletika]] |
||
[[de:Homiletik]] |
[[de:Homiletik]] |
||
[[en: |
[[en:Homiletics]] |
||
⚫ | |||
[[es:Homilética]] |
[[es:Homilética]] |
||
⚫ | |||
[[ia:Homiletica]] |
[[ia:Homiletica]] |
||
[[it:Omiletica]] |
[[it:Omiletica]] |
Revisió del 19:54, 21 set 2009
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Bishop_Patrick_Joseph_McGrath_070602_1.jpg/220px-Bishop_Patrick_Joseph_McGrath_070602_1.jpg)
Homilètica ( del grec homiletikos, de homilos, ajuntar), en la teologia és l'aplicació dels principis generals de la retòrica en les homilies.
A més del cristianisme l'homilètica s'ha fet servir en el judaisme i l'Aggada és la compilació dels sermons dels rabins
Alguns predicadors famosos del cristianisme
A França segons Voltaire les homilies més celebres van ser les de Bossuet, Bourdaloue, i Massillon; François Fénelon, en canvi, cremà els seus sermons.
Hug de Sant Victor (mort el 1141) donà tres condicions per a fer un sermó: Havia d'ésser sant prudent i noble per les quals coses requeria del predicador,respectivament, santitat, coneixement i eloqüència. Guibert, Abbot de Nogent (mort el 1124), escriví un famós llibre de predicacions titulat "Quo ordine sermo fieri debet" on recomana que la predicació precedeixi la pregària.
Fonts i referències
- La lectura es refereix a l'obra de Digby "Mores Catholici", vol. II, pp. 158-172, i a la de Neale, "Mediæval Sermons".
- una crítica de l'homilètica
- homilètica des de l'evangelisme
- La literatura antiga es cita exhaustivament a l'obra de WG Blaikie, For the Work of the Ministry (1873); i a DP Kidder, Treatise on homiletics (1864).
- Homiletics - Article de l'Enciclopèdia Catòlica.
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.