SNK
SNK Corporation (株式会社SNK , Kabushiki-gaisha Esu Enu Kē?)[1] és una empresa de videojocs japonesa, fundada el 22 de juliol de 1978 per Eikichi Kawasaki,[2] essent «Ozma Wars» el seu primer videojoc i va crear la videoconsola Neo-Geo i la seva màquina recreativa. Va passar a dir-se SNK Playmore. Els videojocs de Neo-Geo conserven els drets d'autor tutelats per aquesta empresa.
|
|||||
Dades | |||||
---|---|---|---|---|---|
Tipus | negoci empresa ![]() | ||||
Indústria | videojoc ![]() | ||||
Forma jurídica | kabushiki gaisha ![]() | ||||
Història | |||||
Creació | 22 juliol 1978: 株式会社新日本企画, SHIN NIHON KIKAKU abril 1986: 株式会社エス・エヌ・ケイ, SNK CORPORATION, Higashiōsaka ![]() | ||||
Fundador | Eikichi Kawasaki ![]() | ||||
Data de dissolució o abolició | 30 octubre 2001 ![]() | ||||
Activitat | |||||
Produeix | consola de videojoc ![]() | ||||
Obres destacables |
| ||||
Governança corporativa | |||||
Seu | |||||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/SNK_early_logo.png/220px-SNK_early_logo.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d5/Neo_Geo_full_on.png/220px-Neo_Geo_full_on.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8e/Neo-Geo-AES-Console-Set.png/220px-Neo-Geo-AES-Console-Set.png)
Història
modificaEra del Shin Nihon Kikaku
modificaA principis de l'any 1970, Eikichi Kawasaki, exboxejador, va fer la gestió d'una cafeteria i d'una empresa de construcció d'enginyeria civil a Osaka. El 1973, va comprar una empresa de maquinària elèctrica a Kobe i va fundar Shin Nihon Kikaku (新日本企画? , nou projecte nipó). Quan Eikichi Kawasaki va notar el ràpid creixement que s'estava produint en el mercat dels videojocs que funcionen amb monedes, va ampliar Shin Nihon Kikaku per incloure el desenvolupament i comercialització de jocs operats amb maquinària de monedes independents. Al 22 de juliol de l'any 1978 l'empresa es va reconstituir com Shin Nihon Kikaku Corporation a Higashiōsaka.[3][4]
L'empresa va rebre el sobrenom de "Shin Nihon Kikaku" en katakana al principi, però des de 1981 s'ha canviat a "SNK" prenent les inicials de l'alfabet romà (Shin Nihon Kikaku). La notació dels drets d'autor en anglès també era "SNK CORPORATION". Es va establir a Sunnyvale, Califòrnia, per lliurar la seva pròpia marca de jocs operats amb monedes als jocs recreatius d'Amèrica del Nord. SNK va triar John Rowe per dirigir la seva operació nord-americana.
Era SNK
modificaL'abril del 1986, el nom de l'empresa es va canviar pel sobrenom "SNK", però el nom comercial registrat havia de ser SNK Corporation.[5][6] Això es deu al fet que el Ministeri de Justícia en aquell moment no permetia el registre de noms comercials en alfabet.[a]. El novembre de 1986, la filial nord-americana SNK Corporation of America va néixer a Sunnyvale, Califòrnia.[7][8]
Aquesta segona meitat de la dècada dels anys 1980 SNK es crea una reputació rellevant. Els jocs que produeix són cada vegada més bells i millor dissenyats i les seves creacions progressen a gran velocitat.
Al març de 1988, el personal de SNK es va traslladar a un edifici a Suita, Osaka, Japó.[9]
Sistema Neo-Geo
modificaA l'any 1990, SNK crea la placa Neo-Geo MVS, una de les primeres plaques a utilitzar cartutxos intercanviables. Un dels artífexs del sistema nou fou el director de desenvolupament d'SNK, Takashi Nishiyama, extreballador d'Irem i de Capcom —on produí el primer Street Fighter—, que tingué la idea d'utilitzar cartutxos intercanviables per a les màquines recreatives en compte de cabines per plaques completes, més cares i susceptibles de ser copiades, un concepte que reeixí fins i tot en mercats dominats per la pirateria informàtica com l'Amèrica Central, l'Amèrica del Sud i la Xina.[10] Va desenvolupar videojocs com Metal Slug, Fatal Fury, Art of Fighting o The King of Fighters, tots per a la gairebé extinta Neo-Geo. A l'any següent es crea la consola Neo Geo AES i a l'any 1994, crea la consola Neo Geo CD. La placa MVS surt del catàleg i la consola AES ho va fer l'any 2004, amb catorze anys de suport, sent superada pels 18 anys del NEC PC-9801 i superant els 12 de la PlayStation 2. El 2001, la família Neo Geo va acabar. Va ser reviscut breument 11 anys després amb el Neo Geo X.
Fallida per fracàs de rehabilitació civil
modificaLamentablement els fracassos comercials que havia tingut anteriorment com a companyia a inicis dels anys 2000 va provocar que estigués a vora de la fallida, això va fer que signés un contracte amb la companyia nipona Aruze (companyia especialitzada en jocs pachinko, semblant a les escurabutxaques occidentals) per obtenir un pla de rescat per la qual aquesta s'encarregaria dels grans deutes a canvi d'obtenir les llicències de les seves franquícies i així poder adornar les màquines de pachinko amb detalls de Fatal Fury, KOF i altres jocs de la companyia.
Lamentablement la situació no va millorar i Aruze no va donar suport a SNK com era necessari per no aplicar les seves veritables intencions: utilitzar solament les llicències de SNK i deixar a la seva sort a la companyia sense donar-li el suport econòmic que tenia previst, amb la conseqüència de la cancel·lació de diversos títols en desenvolupament.
SNK va tancar totes les operacions Americanes, Canadenques i Europees el 13 de juny de 2000.[11][12] La companyia va vendre els drets de distribució a Amèrica del Nord per als sistemes arcade MVS i els sistemes fotogràfics Neo Print. Va concedir la llicència de localitzacions nord-americanes d'algunes versions de consola a empreses externes.
Amb la moral baixa i un futur poc clar, molts dels empleats de l'empresa van deixar la seva feina.[2] Alguns es van unir als rivals Capcom i Arc System Works, i altres van passar a fundar el desenvolupador Dimps. Kawasaki, juntament amb cinc antics executius de SNK, van finançar la formació de BrezzaSoft, que va continuar desenvolupant jocs de Neo Geo com The King of Fighters 2001.
Amb un deute total d'uns 38.000 milions de iens, SNK va renunciar a la reconstrucció voluntària i, el 2 d'abril de 2001, SNK va sol·licitar l'aplicació de la Llei de rehabilitació civil al Tribunal de Districte d'Osaka, fent fallida efectivament.[13][14] La sol·licitud va ser acceptada, i els tràmits de revitalització es van procedir un cop, i la seu central va tornar a la ciutat de Suita, prefectura d'Osaka.[15] El tribunal de districte va decidir abolir el procediment de rehabilitació civil l' 1 d'octubre del mateix any.[16][17]
El 30 d'octubre de 2001, el Tribunal de Districte d'Osaka va declarar a SNK fallida i va fer fallida.[18][19][20][21][22][23] Les llicències per a la producció de jocs de SNK i els drets de desenvolupament de les seves franquícies es van vendre a diverses altres companyies. Aquests inclouen BrezzaSoft, que va produir The King of Fighters 2001, com Eolith, amb seu a Corea del Sud, que va produir la franquícia The King of Fighters entre 2001 i 2002, i Mega Enterprise, que va produir Metal Slug 4.
En el moment de la constitució
modificaEstablert com Playmore Corporation l'1 d'agost de 2001.[24][25] Originalment era una filial de l'antic SNK. Inicialment, era una empresa legal especialitzada en serveis de gestió de drets d'autor, i seria incorrecte referir-se a l'antic SNK com a empresa predecessora. El 30 d'octubre del mateix any, la companyia va guanyar els drets de propietat intel·lectual de l'empresa en una oferta feta durant la fallida de l'antiga SNK.
Per restablir la seva presència al mercat dels jocs, Playmore va adquirir BrezzaSoft i els seus antics desenvolupadors de SNK, així com el desenvolupador japonès de Neo Geo Noise Factory. Sun Amusement, un distribuïdor de jocs comercials japonès, va ser adquirit per SNK per proporcionar a l'empresa un punt de distribució arcade al Japó. Es van establir oficines internacionals a Corea del Sud, Hong Kong i els Estats Units amb el nom de SNK NeoGeo per a la distribució comercial i, més tard, de jocs de consum.[26] El juliol de 2003, amb el permís d'Eikichi Kawasaki, el fundador de l'antiga empresa SNK, l'empresa va canviar el seu nom a SNK Playmore Corporation.[27][28] El mateix any, SNK va comprar ADK poc després es va declarar en fallida. Anteriorment, ADK era una empresa de tercers que havia estat fortament associada amb SNK des de finals de la dècada de 1980. Les operacions de SNK Playmore al Japó ja s'assemblaven en gran manera a l'empresa original: SNK va donar feina a molts empleats que van marxar després de la declaració de fallida i van ocupar el seu antic edifici.
Va passar a dir-se SNK Playmore. Eis videojocs de Neo-Geo conserven els drets d'autor tutelats per aquesta empresa. Per desgràcia, apareixerien altres problemes que ho afectarien negativament per sempre: la pirateria. La popularitat d'Internet va portar la facilitat de hackeig de diferents sistemes arcade incloent les produïdes per la SNK. Originalment, SNK no havia posat mètodes anticòpies en les seves consoles i plaques arcade abans de la primera dècada dels anys 2000. Fins i tot, amb la pirateria es varen burlar diversos mètodes anticòpies interposats per la mateixa SNK, la qual cosa va agreujar els atacs de la pirateria i, posteriorment, a l'any 2004 el sistema Neo-Geo s'acomiadà amb Samurai Shodown V Special.
Des de l'any 2009, SNK també desenvolupa videojocs per a telèfons mòbils.
Adquisició estrangera i restauració de marca
modificaEl 25 d'abril de 2016, SNK va abandonar oficialment el nom "Playmore" del seu logotip corporatiu i va reintroduir el seu antic eslògan, "The Future is Now", per significar "un retorn a la rica història de jocs de SNK".[29][30] Va seguir un canvi de nom legal de SNK Playmore Corporation a SNK Corporation l'1 de desembre de 2016,[1][31] per establir amb més fermesa SNK Playmore com a successor de l'antiga marca i llegat SNK.[27] The King of Fighters XIV, la primera entrada de la seva sèrie en més de mitja dècada, es va publicar el 2016. El juliol de 2018, SNK va llançar la NEOGEO Mini, una consola en miniatura basada en el disseny de les màquines arcade japoneses de la companyia. Es va carregar prèviament amb quaranta jocs clàssics de Neo Geo.[32]
El juny de 2019, es va publicar la dotzena entrada de la sèrie Samurai Shodown[33] per a PlayStation 4 i Xbox One, seguida d'una versió arcade a l'octubre i una versió de Nintendo Switch més tard l'any.
El 4 de setembre de 2019, Nintendo va anunciar que el protagonista de Fatal Fury i el personatge de The King of Fighters Terry Bogard s'afegirien com a personatge descarregable i jugable a Super Smash Bros. Ultimate, amb un llançament previst al novembre de 2019.[34] Terry va ser creat disponible el 6 de novembre, juntament amb un escenari basat en The King of Fighters i 50 cançons de diverses sèries de SNK.[35]
El novembre 2020, la Fundació MiSK, una organització sense ànim de lucre propietat del príncep hereu de l'Aràbia Saudita, Mohammed bin Salman, va adquirir una participació del 33,3% de SNK a través de la seva filial, Electronic Gaming Development Company (EGDC), amb la intenció d'adquirir un 17,7% més de participació posteriorment per aconseguir el control de la companyia.[36]
L'abril de 2021, es van nomenar tres membres de la junta des de l'Aràbia Saudita. EGDC va anunciar la seva intenció d'adquirir el 51% mitjançant compres addicionals.[37] El febrer de 2022, la quota de propietat d'EGDC es va augmentar fins al 96,18%.[38][39][40] Al maig, del mateix any, SNK notifica la retirada de les teves accions a la Borsa de Corea (KOSDAQ) i els plans futurs d'EGDC per adquirir totes les accions de l'empresa convertint-se en la seva filial de propietat total.[41] El 20 de març de 2023, SNK va traslladar la seva seu principal a Yodogawa-ku, Osaka.[42]
Subsidiàries
modifica- SNK H.K. Co., Ltd.: encarregada de les llicències i vendes a Àsia (excepte Japó i Corea del Sud).
- SNK USA Corporation: editor de programari i animació a Amèrica. Antigament coneguda com "SNK Corporation of America", que originalment es va ocupar de les vendes de programari de publicació als Estats Units des de 1981 fins a 2000.
- SNK Beijing: encarregada de les vendes de Neo-Geo a la Xina.
Antigues subsidiàries
modifica- ADK: Antiga desenvolupadora de videojocs per Neo-Geo. Va fer fallida el 2003 i va ser absorbida per SNK el mateix any.
- Neo Geo do Brasil: encarregada de les vendes de Neo-Geo al Brasil de 1993 a 1998.
Vegeu també
modificaAnotació
modificaReferències
modifica- ↑ 1,0 1,1 «商号変更のお知らせ|ニュース|株式会社SNK» (en japonès). SNK, 01-12-2016. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ 2,0 2,1 «旧企業情報» (en japonès). SNK, 06-08-2001. Arxivat de l'original el 6 d'agost de 2001. [Consulta: 23 octubre 2023].
- ↑ «La Història de SNK» (en anglès). Jap-Sai, 26-08-2020. Arxivat de l'original el 2 de maig de 2012. [Consulta: 15 setembre 2023].
- ↑ «1978/1979 des débuts en noir et blanc» (en francès). Neo Geo Spirit. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ «旧SNK 公式サイト» (en japonès). エス • エヌ • ケイ, 12-10-2001. Arxivat de l'original el 2002-06-02. [Consulta: 30 novembre 2023].
- ↑ «Pàgina d'inici oficial de SNK» (en japonès). neogeo.freeplaytech.com, 03-01-2017. [Consulta: 15 setembre 2023].
- ↑ «Sobre els EUA en una versió arxivada del lloc web oficial de SNK Corporation of America» (en anglès). snkusa.com, 05-10-1999. Arxivat de l'original el 1999-10-05. [Consulta: 30 juliol 2023].
- ↑ «SNK devient un acteur majeur de l'arcade» (en francès). [Consulta: 30 juliol 2023].
- ↑ «Photos of SNK's headquarters in Esaka (Suita, Ōsaka)» (en anglès). Neo-Geo.com, 20-03-2018. [Consulta: 20 març 2018].
- ↑ «The Man Who Created Street Fighter» (en anglès). 1up.com, 14-12-2011. Arxivat de l'original el 22 de gener de 2012. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ Gantayat, Anoop. «SNK Closing Its Doors» (en anglès). IGN, 09-06-2000. [Consulta: 19 juny 2023].
- ↑ Gantayat, Anoop. «SNK Confirms US Closure» (en anglès). IGN, 13-06-2000. [Consulta: 19 juny 2023].
- ↑ Funatsu, Minoru. «SNK sol·licita l'inici d'un procediment de rehabilitació civil i abandona la reconstrucció voluntària» (en japonès). Impress, 02-04-2001. [Consulta: 11 maig 2023].
- ↑ «SNK files for bankruptcy» (en anglès). GameSpot, 03-04-2001. [Consulta: 4 setembre 2023].
- ↑ «SNK abandons voluntary reconstruction, moves to civil rehabilitation proceedings» (en japonès). ITmedia, 02-04-2001. [Consulta: 25 abril 2023].
- ↑ Kitamura, Takakazu. «SNK abandona els procediments de rehabilitació civil i allibera "KOF2001" amb un distribuïdor diferent» (en japonès). Impress, 04-10-2001. [Consulta: 30 agost 2023].
- ↑ «SNKが再建を断念» (en japonès). Gpara.com, 02-10-2001. Arxivat de l'original el 17 desembre 2001. [Consulta: 22 desembre 2023].
- ↑ «SNKフォーエバー». エス • エヌ • ケイ, 29-10-2001. Arxivat de l'original el 2002-06-02. [Consulta: 29 octubre 2023].
- ↑ «SNK FOR EVER». SNK, 29-10-2001. [Consulta: 12 novembre 2023].
- ↑ «Declared bankruptcy to SNK, abolished civil rehabilitation proceedings» (en japonès). ITmedia, 02-11-2001. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ «SNK Waves Goodbye» (en anglès). IGN, 30-10-2001. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ Seyoon Park, Andrew. «SNK Corporation closes its doors» (en anglès). GameSpot, 29-10-2001. Arxivat de l'original el 2001-11-02. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ NeoGeoLand
- ↑ «Corporate Information» (en anglès). SNK. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2016. [Consulta: 7 setembre 2023].
- ↑ «Press Release - SNK Playmore» (en anglès). SNK Playmore, 08-11-2013. Arxivat de l'original el 1 de desembre de 2013. [Consulta: 26 octubre 2023].
- ↑ «Neo Geo Group Company Info» (en japonès). www.snkneogeo.co.jp. Arxivat de l'original el 6 d'octubre de 2002. [Consulta: 15 setembre 2023].
- ↑ 27,0 27,1 «社名変更のお知らせ» (en japonès). SNK Playmore, juliol 2003. Arxivat de l'original el 25 de novembre de 2005. [Consulta: 28 octubre 2023].
- ↑ «Change of our Company Name» (en anglès). SNK Playmore, 07-07-2003. Arxivat de l'original el 4 d'agost de 2003. [Consulta: 14 setembre 2023].
- ↑ «Announcement regarding SNK Playmore's Corporate Logo & Slogan changes» (en anglès). www.snkplaymore.co.jp, 25-04-2016. Arxivat de l'original el 3 de juny de 2016. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ 'Velociraptor' Guerrero, John. «SNK Playmore simplifies company name to 'SNK', reverts slogan back to 'The Future Is Now'» (en anglès). Eventhubs, 25-04-2016. [Consulta: 15 setembre 2023].
- ↑ «Announcement regarding SNK Playmore's company name change.» (en anglès). SNK Playmore, 01-11-2016. [Consulta: 15 setembre 2023].
- ↑ «NEOGEO Mini» (en anglès). SNK. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ Lima, Diego. «Review: Samurai Shodown» (en portuguès). IGN Brasil, 01-07-2019. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ D'Anastasio, Cecilia. «Fatal Fury's Terry Is Coming To Super Smash Bros.» (en anglès). Kotaku, 04-09-2019. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ Martinez, Phillip. «'Smash Ultimate' Terry Bogard Release Date and Specials Revealed» (en anglès). NewsWeek, 06-11-2019. Arxivat de l'original el 6 de novembre de 2019. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ Kerr, Chris. «Saudi Arabian charity Misk acquires 33.3% stake in SNK» (en anglès). Gamasutra, 27-11-2020. Arxivat de l'original el 9 de gener de 2021. [Consulta: 12 setembre 2023].
- ↑ Seoul, Riyadh. «Appointment of Three Board Members from the Mohammed Bin Salman Foundation (Misk Foundation) Announced at Shareholder Meeting of Japanese Gaming Company SNK». SNK, 07-04-2021. [Consulta: 12 setembre 2023].
- ↑ «Results of Tender Offer for the Korean Depository Receipts of SNK Corporation by Electronic Gaming Development Company» (en anglès). SNK, 15-02-2022. [Consulta: 12 setembre 2023].
- ↑ KSA, Riyadh. «The Mohammed Bin Salman Foundation (Misk) Announces Completion Of Strategic Investment In Japanese Gaming Company SNK» (en anglès). Misk Foundation, 18-05-2022. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ Peters, Jay. «SNK is now almost entirely owned by the Saudi crown prince's foundation» (en anglès). The Verge, 05-04-2022. [Consulta: 13 setembre 2023].
- ↑ «Avís sobre la retirada de cotització d'accions de SNK a la Borsa de Corea (KOSDAQ)» (en japonès). SNK, 18-05-2022. Arxivat de l'original el 30 de maig de 2022. [Consulta: 7 octubre 2023].
- ↑ «本社移転のお知らせ» (en japonès). SNK, 01-03-2023. [Consulta: 13 setembre 2023].
Enllaços externs
modifica- Pàgina oficial antiga de SNK (Japó) (japonès)
- Pàgina oficial antiga de SNK (EUA) (anglès)
- Pàgina oficial de SNK (Japó) (japonès)