Paixà
títol donat a persones d’alta categoria de l’Imperi otomà
Aquest article té bibliografia, però no se sap quina referència verifica cada part. Podeu millorar aquest article assignant cadascuna d'aquestes obres a frases o paràgrafs concrets. |
Paixà (del turc paşa) o baixà (de l'àrab باشا, bāxā, al seu torn del turc paşa) era un títol donat als alts càrrecs de l'administració otomana, tant civils com militars. Deriva del persa padixah, i fou el títol més alt de la noblesa otomana fins a la república (1924). Avui dia es conserva al Marroc i algun altre país musulmà. Al seu darrere venien els títols de bei i efendi.
Estat | Imperi Otomà, Egipte, Turquia i Marroc ![]() |
---|
El paixà era un títol individual, no hereditari ni vinculat a territori. Va aparèixer al segle xiii en el sentit de ‘senyor’ (dominus). No s'ha de confondre amb el baixà, que era propi d'oficials subalterns especialment entre els geníssers, i d'alguns oficials o notables provincials.
Referències
modifica- Viguier, Elements de la langue turque, 1790
- De la Mottraye, Voyages, 1727