Manastir Vozuća
Manastir Vozuća ili Manastir Svete Trojice u Vozući jest manastir Srpske pravoslavne crkve, Dabrobosanska mitropolija, i nalazi se u naselju Vozuća, u općini Zavidovići, na lijevoj obali donjeg toka rijeke Krivaje, u podnožju planine Ozren.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/%D0%9C%D0%B0%D0%BD%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%B8%D1%80_%D0%92%D0%BE%D0%B7%D1%83%D1%9B%D0%B0.jpg/220px-%D0%9C%D0%B0%D0%BD%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%B8%D1%80_%D0%92%D0%BE%D0%B7%D1%83%D1%9B%D0%B0.jpg)
Manastir Vozuća potječe, najvjerovatnije iz 16. vijeka, a najstariji pomen manastira Vozuće je iz 1617. od strane prepisivača Petra, koji je prepisao knjigu Lestvica u hramu Sv. Nikole, zvanom Vozuća. U toku svog postojanja pretrpio je mnogobrojna razaranja. U vrijeme Osmanskog carstva monasi su napustili manastir pod prijetnjom. Bio je napušten 160 godina, što je dovelo do znatnog propadanja tog sakralnog objekta. Manastir Vozuća je obnovljen 1859, a osvećen 1865. kada je i posvećen Svetoj Trojici.
Najveća stradanja manastir Vozuća je doživio u 20. vijeku. Krajem februara 1917, austro-ugarske vojne vlasti su skinule zvono sa zvonika, a septembra 1941. i februara 1942. crkva je bila opljačkana. Godine 1970. proglašen je spomenikom kulture prve kategorije.
Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini manastir je uništen, zajedno sa kompletnom dokumentacijom, od strane pripadnika Armije Republike Bosne i Hercegovine (ARBiH). Obnovljen je u periodu od 2004. do 2015.[1]
Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine (graditeljska cjelina) 20. januara 2004.[2]
Literatura
uredi- Ljiljana Ševo, Pravoslavne crkve i manastiri u Bosni i Hercegovini do 1978. godine - Biblioteka Baština, Banja Luka, 2002. -
Reference
uredi- ^ "Reportaža: Manastir Vozuća". RTRS. Pristupljeno 13. 7. 2016.[mrtav link]
- ^ "Manastir Vozuća". Komisija za nacionalne spomenike. Arhivirano s originala, 22. 4. 2021. Pristupljeno 13. 7. 2016.