О′Хигинс
О′Хигинс | ||||
О′Хигинс Футбол Клуб | ||||
Прозвище | Небесносините (Ла Селесте) Шефът на провинцията (Капо де Провинсия) | |||
---|---|---|---|---|
Основан | 7 април 1955 | |||
Държава | Чили | |||
Стадион | Ел Тениенте | |||
Капацитет | 15.600 | |||
Собственик | ![]() | |||
Президент | ![]() | |||
Старши треньор | ![]() | |||
Първенство | Примера Дивисион | |||
2023 | 11-о | |||
Спонсор | Ню Балънс | |||
Екипировка | VTR | |||
Уебсайт | ohigginsfc.cl | |||
Екипи и цветове | ||||
| ||||
О′Хигинс в Общомедия |
ФК О′Хигинс (на испански: O'Higgins Fútbol Club) е чилийски професионален футболен отбор от град Ранкагуа, регион О'Хигинс. Създаден е на 7 април 1955 г. след сливането на Америка де Ранкагуа и О'Хигинс Брейдън. Кръстен е на националния герой на Чили Бернардо О'Хигинс. Шампион на Примера Дивисион в турнира Апертура през сезон 2013/2014.
История
[редактиране | редактиране на кода]В средата на 20 век в Ранкагуа съществуват три големи футболни отбора – Америка де Ранкагуа (основан през 1916 г., двукратен вицешампион на втора дивизия), Институто О′Хигинс (основан през 1925 г., едно трето място във втора дивизия) и „заводският“ отбор на американската минна компания Брейдън Копър Къмпани. През 1954 г. последните два тима се обединяват и под името О′Хигинс Брейдън още същата година финишират на първо място във втора дивизия без загубен мач. На второ място завършва Америка де Ранкагуа. Според формата на първенството О′Хигинс Брейдън и Америка де Ранкагуа трябва да влязат в Примера Дивисион, но това е в разрез с политиката на ръководния орган на футбола Асосиасион Сентрал де Футбол в елитната дивизия да няма два отбора от един и същи град (отборите от Сантяго са от различни квартали и предградия на столицата), още повече ако градът е с размерите на Ранкагуа по това време – около 40000 жители.[1] Президентът на централата Карлос Дитман излиза с предложение двата отбора да се слеят, но това среща неудобрението на президентите и привържениците. За да не се стигне до обединение на двата местни врага, тимът на Америка е готов да остане във втора дивизия, но в крайна сметка след заплахата от страна на президента на централата двата отбора да бъдат изхвърлени от професионалния футбол, след дълги преговори двата отбора се сливат. Труден е и изборът за президент – след равенство във вота между шефовете на О′Хигинс Брейдън и Америка Франсиско Райчевич и Мануел Рикелме, Карлос Дитман предлага изборът да се реши посредством хвърляне на монета, като жребият е спечелен от Райчевич.[1]
През първия си сезон в елита О′Хигинс завършва на девето място. До 1963 г., когато остава на последно място и изпада във втора дивизия, тимът финишира предимно в средата на класирането, като изключение прави само 1959 г., когато се класира четвърти с равен брой точки с третия Сантяго Уондърърс. Във втора дивизия „Небесносините“ остават само един сезон, през който печелят титлата и се връщат обратно в Примера Дивисион. През следващите десетина сезона историята се повтаря – класирания в златната среда, прекъснати от още едно четвърто място, отново с равен брой точки с третия Уачипато, и ново изпадане през 1975 г. след заемане на последното място в класирането. След второ място във втора дивизия още през следващия сезон и промоция в Примера Дивисион, идва време за първо участие за Копа Либертадорес – през 1978 г. О′Хигинс завършва на трето място в първенството, а в националния бараж за място в турнира за Копа Либертадорес – на второ. Дебютът в континенталния турнир обаче е неуспешен – второ място в група 4 след чилийския Палестино и пред представителите на Венецуела Португеса и Депортиво Галисия. През 1979 г. О′Хигинс се класира пети и след първо място в националния бараж се класира за второ поредно издание на Копа Либертадорес. Този път тимът стига до полуфинал. По пътя дотам „Небесносините“ печелят група 5 благодарение на по-добрата си голова разлика от сънародниците от Коло Коло и парагвайските Серо Портеньо и Сол де Америка (и четирите отбора имат по шест точки), а в полуфиналната група Б остава на последно място след уругвайския Насионал Монтевидео и парагвайския Олимпия. След като финишира на второ място в турнира за Купата на Чили през 1983 г., отборът отново се сдобива с квота за Копа Либертадорес, но остава на последно място в група 2. През 1985 г. О′Хигинс изпада във втора дивизия, но две години по-късно се връща в Примера Дивисион, където играе без особен успех до 1996 г. и в периода 1999 – 2001.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/OHiggins_campe%C3%B3n_2013_%2812040148003%29.jpg/300px-OHiggins_campe%C3%B3n_2013_%2812040148003%29.jpg)
Най-дългото си отсъствие от елита „Небесносините“ регистрират между 2002 и 2005 г. В турнира Клаусура през 2006 г. О′Хигинс стига до полуфинал, загубен от Аудакс Италяно с общ резултат 6:5. Следват класирания в средата на таблицата, включително няколко, даващи право на участие в плейофите, но там тимът не успява да прескочи първия елиминационен кръг, за да се стигне до 2011 г., когато О′Хигинс започва постепенно да подобрява представянето си. Тази година играе полуфинал в турнира Апертура, а в същия турнир година по-късно остава на второ място след като губи финала от Универсидад де Чиле с общ резултат 3:3 и 2:0 при дузпите. На 9 февруари 2013 г. автобус с фенове на отбора, връщащи се от гостуването на Уачипато, пада в пропаст близо до град Томе, като в резултат на катастрофата загиват 16 души, повечето от които са на възраст между 15 и 28 години.[2] В тяхна почит „Небесносините“ започват да играят с черна лента под емблемата на своите екипи. Най-големият успех в историята си О′Хигинс постига през сезон 2013/2014, когато печели шампионската титла на турнира Апертура, след като в завършва с равен брой точки с Универсидад Католика, а допълнителният решаващ титлата мач печили с 1:0.[3] В последвалия турнир Клаусура остава на трето място, а през 2014 г. печели Суперкупата на Чили след 1:1 в редовното време и 3:2 при изпълнението на дузпи срещу Депортес Икике. За Копа Либертадорес 2014 финишира на трето място в група 3.
Известни бивши футболисти
[редактиране | редактиране на кода]Анибал Гонсалес
Габриел Мендоса
Джордж Робледо
Жан Босежур
Карлос Кармона
Кларенс Акуня
Клаудио Борхи
Кристобал Хоркера
Нелсон Акоста
Нелсон Тапия
Федерико Вайро
Фернандо Корнехо
Хайме Рамирес
Херардо Мартино
Хосе Педро Фуенсалида
Известни треньори
[редактиране | редактиране на кода]Успехи
[редактиране | редактиране на кода]- Примера Дивисион:
- Шампион (1): 2013/2014 А
- Вицешампион (1): 2012 А
- Примера Б:
- Шампион (1): 1964
- Вицешампион (3): 1976, 1986, 1998
- Копа Чиле:
- Финалист (2): 1983, 1994
- Копа Апертура де ла Сегунда Дивисион:
- Носител (1): 1986
- Суперкопа де Чиле:
- Носител (1): 2014
- Копа Либертадорес:
- Полуфинал (1): 1980
Рекорди
[редактиране | редактиране на кода]- Най-голяма победа:
- в Примера Дивисион: 7:1 срещу Артуро Фернандес Виал, 1990 г.
- в Примера Б: 7:3 срещу Лота Швагер, 2004 г.
- за Купата на Чили: 7:0 срещу Сан Антинио Унидо, 2012 г.
- в международни турнири: 6:0 срещу Галисия де Арагуа, 1979 г.
- Най-голяма загуба:
- Най-много поредни мачове без загуба: 17, 1989 г.
- Най-много голове: Анибал Гонсалес – 117
- Най-много голове в един мач: Анибал Гонсалес – 6
- Най-много минути без допуснат гол: Ектор Бара – 610, 2006 г.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б Historia: 1955 – 1959, архив на оригинала от 24 септември 2015, https://web.archive.org/web/20150924055615/http://www.ohigginsfc.cl/el-club/historia/1955-1959/, посетен на 20 април 2015
- ↑ Трагедия! Загинаха 16 футболни фенове
- ↑ О'Хигинс спечели титлата в Чили